300 Peter Waage. 



tes som saramensat af Radikalerne CO, Carbonyl og CgHg 

 Phenyl. 



Da Analysen ingen Oplysning giver os om, hvorledes Atom- 

 griipperingen i Forbindelserne er, og forskjellige Agentier som 

 oftest udskille forskjellige Atomgrupper af et og samme Stof, 

 er det meget naturligt, at man har antaget forskjellige Radika- 

 ler i samme Stof og derefter skrevet dets rationelle Formel paa 

 forskjellige Maader. Da man ingen Midler har til med absolut 

 Sikkerhed at kunne afgjere, hvilken Formel er den rigtige, saa 

 har Spekulationen her temmelig frit Raaderum. Et Exempel vil 

 bedst belyse dette. Yed at behandle Solv med Salpetersyre- 

 hydrat NOgH*) faar man NOgAg, sættes hertil Jern, faar man 

 NOgFe. Salpetersyrehydrat og de salpetersure Salte kunde man 

 herefter tænke sig havde Atomgruppen NO« fælles eller til Ra- 

 dikal. Behandler man derimod NOgAg med Chlorgas, danner 

 sig NO5, AgCl og O, hvorefter man kunde slutte, at de salpe- 

 tersure Salte indeholde Radikalet NO5. Opheder man enten 

 NOgH eller et salpetersurt Salt, saa bliver Atomgruppen NO4 

 fri; eller behandler man et organisk Legeme med NOgH, saa 

 træder ofte NO4 i Forbindelse med en Del af det organiske Le- 

 geme. Herefter havde man Grund til at antage Radikalet 

 NO4 i Salpetersyren. Under andre Omstændigheder kan af Sal- 

 petersyren eller dens Forbindelser udtræde NO-i eller endog 

 N, saaledes at man har 5 forskjellige Atomgrupper , som 

 kunde være Radikalet i Salpetersyre. Hvilken af disse skal man 

 nu vælge? 



Vi ville ikke her indlade os paa at drofte, hvorledes man 

 har troet rettest at kunne besvare et saadant Sporgsmaal; hvor- 

 ledes man snart har troet, at et Stofs Dekomposition ved en 



*) For at kunne udtrykkc Forholdene ved dette Exempel udcii Forinel- 

 fordoblinj? belioldes her = 8. 



