De surslofholdige Syreradikalers Theori. 307 



gas og Vandstofgas give Saltsyre ved dobbelt Dekoraposition 



H 1 ~^ Cl (^^^ I Cl 1 f ogikkeCl+H-^ClH ved direkte Forening. Naar 

 man ved at ophede Cyankviksolv faar Cyan og Kviksolv, da er 

 Reaktionen "^j ^_ gj = Hgj ^. Cyj ^^ .^^^ ^^^^ _ 



Hg -|- Cy. Kalilud og Svovlvandstof give Kaliumsulphhydrat og 

 Vand, l^j O + Hj S = }{[ O + ^j S. 



///. Typerne. 



De Størrelser, som vi have kaldt Typemolekyler, er det, 

 som danne Kemiens Stof; disse er det, det gjælder at klassilice- 

 re, at ordne i et System. 



Naar vi tage i Betragtning den uendelige Mangfoldighed af 

 Kombinationer, som ere mulige mellem det Antal en-, to- og 

 treatomiske Atomer og Radikaler, som man kjender, og vi der- 

 næst undersoge vore Typemolekyler, da maa vi erkjende, at vi 

 i Naturen kun have faa af disse Kombinationer repræsenterede. 

 Vi finde saaledes, at et enatomisk Atom forener sig aldrig med 

 et toatomisk eller et treatoraisk, heller ikke at et toatomisk 

 forener sig med e t treatomisk til et Typemolekyl *), men at de 



*) Det kunde synes vel meget sagt „aldrig," da der dog opføres i Lære- 

 bøgerne mange Forbindelser af denne Art. Vi ville hertil bemærke, 

 at Formlerne for de Forbindelser, som angives at indeholde uensgjæl- 

 dende Atomer i Forholdet 1 -1- 3, 1 + 2 eller 2 -j- 3 (hver 1 be- 

 tegner et enatomisk, 2 et toatomisk og 3 et treatomisk Atom eller 

 Radikal), sikkerlig som oftest kun udtrj-kke Mængde forholde t af 

 Bestanddelene, men ikke den Mængde, som danner Typemolekylet. 

 Hvad Forbindelser af Sammensætningcn 2 + 3 angaar, saa have vi 

 ved Sesquioxydeme sagt at bortrydde den Undtagelse, som dette Til- 



