De surslofliuldige Syreradikalers Theori. 823 



nendc Atomer og RjulikalcM-, san vil lulciitvivl Kuliuin iiidtage 

 (Icii ovci'Ste PIad.s, Vandstoflet Nulpunktct og maaskc Svovlsy- 

 rens Radikal (SO2) det nederste Trin. Fremdeles er der mange 

 Atomer og Radikaler, som ved at indfores i Vandtypen give 

 Forbindelser, der vise saa stor Overensstemmelse enten med Kali 

 eller med Svovlsyre, at man ikke er i Tvivl om, med hvilken 

 af disse to man skal sammenstille dem. Men paa den anden 

 Side gives der ogsaa Atomer og Radikaler, der, indforte i 

 Vandtypen, give Forbindelser af en saa lidet karakteristisk og 

 saa ubestemt Natur, at det ikke er muligt at afgjore, om deres 

 Plads er over eller under Nulpunktet. I Forhold til de överste, 

 positive Led ere de negative, men i Forhold til de nederste, ne- 

 gative ere de positive. Nogen skarp Grændselinje mellem de 

 syredannende, basedannende og alkoholdannende Atomer og Ra- 

 dikaler er det saaledes ikke muligt at trække uden V ilk a a r- 

 lighed. Syrer, Alkoholer og Baser ere Ledene i en uafbrudt 

 sammenhængende Kjæde ligefra Svovlsyre paa den ene Side til 

 Kali paa den anden og Vand indtager en Plads midt imellem 

 begge. 



Vi have i det ovenfor anforte Schema inddelt de egentlige 

 Vandtypederivatcr i to Afdelinger, nemlig Derivater med ensar- 

 tede og Derivater med uensartede Atomer eller Radikaler. 



Vi ville nu gaa over til at behandle den første af disse 

 Afdelinger, idet vi — bibeholdende den almindelig gjældende Ind- 

 deling — forst behandle Syrerne, dernæst Baserne og tilsidst 

 Alkoholerne. 



I. 



Vandtypederivater, hvor Vandstoffet er substitueret 



enten kun af et eller af flere ensartede Atomer 



eller Radikaler. 



Ethvert syredannende, basedannende og alkoholdannende 



Atom eller Radikal har to Oxyder. Hvis man nemlig i Vand- 



