De surstofholdige Syreradikalers Theori. 325 



S yre r. 

 a) Enatomiskc eller enbasiske. 



Salpetersyrling tt[0 og Salpetersyrlinganhydrid ^^ > O. 



Man kjender flere Forbindelser af Radikalet NO, saasoni Chloridet 



p, > Chlorsalpetersyi-ling, og Nitroprusidforbindelsernc, hvor NO 



optræder substituerende for Cyan. I de salpetersyrlige Salte og 

 Ætherarter have vi naturligvis ogsaa samme Radikal. 



Salpetersyre. Den Lethed, hvormed Salpetersyren ud- 

 vexler Atomgruppen NO,j mod et H i Nitroforbindelser og det 

 Faktum, at Salpetersyren, naar den bliver fri ved en hoj Tem- 

 peratur og da ikke finder Vand til at danne Hydrat, strax de- 

 komponeres til N0.2 og Surstof, gjor del sandsynligt, at NO2 er 

 Syrens Radikal. Formelen for Salpetersyrehydrat bliver herefter 



jj|0 og for Anhydridet -[^/-V^ÎO. Man kjender ingen Chlor- 



forbindelse af dette Radikal og heller ikke noget Substitutions- 

 produkt af Ammoniaktypen, og da man ligesaalidt kjender Syre- 

 hydratets eller Anhydridets Damptæthed, saa har man ingen Mid- 

 ler til at kunne kontrolere ovennævnte Formler. Det er muligt, 

 at af de 2 Atomer Surstof i Radikalet det ene er i en nærmere, 

 det andet i en mere los Forbindelse med Kvælstoffet; ialfald sy- 

 nes den Omstændighed, at Atomgruppen NO, Salpetersyrlingens 

 Radikal, baade let gaar over til Salpetersyre og let udvikles af 

 samme at pege hen paa, at NO findes som nærmere Bestanddel 

 i Salpetersyren. Vilde man i Formelen udtrykke ogsaa dette 



rorhold, kunde man skrive ^ Hi ^° fNoio i 



*) Undevsalpetcrsyre (ligesom ogsaa Undcrchlorsy re) betragtes 

 sikkerlig rettest som saltagtige Forbindelser af Radikalerne i Syrerne 

 og Syrlingeme. De spalte sig nemlig ved Basers Indvirkning i For- 

 bindelser af disse Radikaler. 



