336 Peter Waage. 



hvorefter 3 — 2=1 eller uO, hvorefter 1 — 2 = 1) Ura- 

 nyl kaldet, hvis Chlorid er ^p, > Uranoxychloryr. Som tidli- 

 gere bemærket har Laurent anvendt denne Pe li gots Betragt- 

 ningsmaade ogsaa paa Borsyre, og det er sandsynligt, at den 

 ogsaa maa anvendes paa flere af de tresyrige Baser. Wismuth- 



oxyd, Antimonoxyd „ [Os, ot^(03 og Arsensyrling*) 



ere jo ialmindelighed treatomiske, men undertiden synes det som 

 om de ogsaa kunne optræde enatomiske, f. Ex. Antimon i Bræk- 



vmsten ^sbO)Kr2- 



Alkoholer og Æthere. 

 Vi have ovenfor paapeget, hvorledes Alkoholerne og Ætherne 

 efter sin Konstitution staa i Række med Syrerne og Baserne og 

 hvorledes Ætherne efter nærværende Theori ere at betragte som 

 Alkoholanhydrider**). Efter sine kemiske Egenskaber staa Alko- 

 holerne unægtelig Baserne nærmere end Syrerne. Thi Æther- 

 arterne, Forbindelser mellem Syrer og Alkoholer, vise i sine 

 Reaktioner megen Overensstemmelse med de egentlige Salte, og 

 medens Alkoholernes Ammoniakderivater ere karakteristiske Ba- 

 ser, ere Syrernes enten svagt basiske eller neutrale (f. Ex. Dia- 

 cetamid) eller endog sure (Amidsyrerne). At imidlertid heller 

 ikke Alkoholerne danne nogen skarpt begrændset Gruppe, se vi 

 deraf, at enkelte af dem besidde sure Egenskaber og derfor ogsaa 

 tildels bære Navn af Syrer, f. Ex. Phenylalkohol eller Carbolsyre. 

 a. Enatomiske Alkoholer og Æthere. 



Methylalkohol ^^|o og Methylæther q^^ | O, 



*j Forholder sig ogsaa som Base. Laurent, Methode de Chimie, 

 Pag. 105. 

 **) Vi skulle i sidste Afsnit anføre de Grunde, som tale for den For- 

 dobling af Ætherformlerne, som denne Sammenstilling nødvendiggjør. 



