De siirstonioldige Syreradikalers Theori. 349 



mindste, eller mest enkelte, kemisk virksomme Storrelscr — at 

 betragte som Forbindelser af forste Orden. De Legemer der- 

 imod, som ere udledede fra en Kombinationstype og som derfor 

 ere fremkomne ved en Addition af forskjellige Typemolekyler, 

 kunne vi kalde Forbindelser af anden Orden. De Forste ere 

 de normale, de egentlige kemiske Forbindelser, de dannes og de- 

 komponeres altid under gjensidig Substitution; de sidste deri- 

 mod dannes ved en direkte Sammentræden af færdigdannede 

 Typemolekyler, hvilke ikke kunne optræde substituerende saa- 

 ledes som Atomet eller Radikalet (cfr. Pag. 308). Ved de sure 

 og basiske Salte og ved Krystallisationsvandet have vi tidli- 

 gere havt Exempler paa en saadan Addition af færdiggdannede 

 Typemolekyler. 



I. 



Som en almindelig Formel for Hyperoxyderne kunde man 



efter det Foranforte opstille ^ Naar vi imidlertid tage 



Ol 

 Hensyn til, at Hyperoxyderne kunne virke baadc oxyderende og 

 reducerende, saa lader dette sig ikke let forklare uden ved at 



Ml (Hl 



M( • mi 



halvere denne Formel o«: skrive Typ. Wt 



I (hi 



Thi af den lialverede Formel ser man, hvorledes Hyperoxyder, 

 naar de komme sammen med Legemer, der gjerne afgive Sur- 

 stof, ogsaa let kunne afgive sit udenfor Typemolekylet staaende 

 Atom Surstof til Dannelse af et Typemolekyl Sursto f, og lige- 

 ledes hvorledes dette Atom Surstof, naar Hyperoxyder træffe 

 sammen med Legemer, der med Begjærlighed optage Surstof 

 kan indtræde som nærmere Bestanddel af det reducerende Lege- 

 mes Typemolekyl. I begge Tilfælde dannes nemlig afHyperoxy- 



