De surstofholdige Syreradikalers Theori. 357 



Vandstof o. s. v., være en virkelig kemisk Forbindelse af to En- 

 heder eller to Atomer af disse Elementer, og der skulde være 

 en væsentlig Forskjel mellem den mindste kemisk virksomme 

 Mængde af et Element og den Mængde, som udgjør et Molekyl 

 eller som vi have kaldt det, et Typemolekyl af Elementet. Det 

 fri Vandstof var at betragte som Vandstofforbindelsen af Vand- 

 stofatomet, det fri Chlor som Chloridet af Cliloratomet. 



Kjender man da aldeles ikke Atomerne af p]lementerne i fri 

 Tilstand? Vi tor ikke her give noget afgjorende Svar herpaa, 

 men i dets Sted ville vi anstille en Betragtning, som maaske 

 turde saavel tjene til at belyse dette Sporgsmaal som tillige være 

 en Stötte for Fordoblingen af ovennævnte Formler. 



Ligesom Elementerne have helt forskjellige Egenskaber, naar 

 de ere isolerede end naar de ere i en kemisk Forbindelse, saa- 

 ledes har man ogsaa paavist hos enkelte Elementer, at de i den 

 saakaldte fri Tilstand kunne være begavede med temmelig for- 

 skjellige Egenskaber. Man taler saaledes om, at mange Ele- 

 menter i .^status naseens" har langt større Affinitet end ellers, 

 man taler om et aktivt Surstof, Vandstof o. s. v. Disse Fæno- 

 mener forklares efter vor Skrivemaade paa en overordenthg na- 

 turlig og simpel Maade. 



Bringer man Vandstofgas ( „ f j og Kvælstofgas ( -nt !' ) ^''^"i- 



men, da er ikke Affiniteten mellem H og N saa stor, at Atom- 



grupperne ^i og -j^| splittes, men træffe disse to Elementer 



hin anden in statu naseenti d. v. s. under Forholde, hvor H Ato- 

 merne oi^ N Atomerne enkeltvis udskilles, altsaa endnu forend 



uns; sie gestatten Blicke in die innere Construction und Anordnung 

 der kleinsten Theilchen, die uns mehr und mehr Aufschlüsse geben, 

 und die ihrerseits unverkennbar darauf hindeuten, dass die Zeit vor- 

 über ist, wo die Verbindungsvcrhültnisse der unorganischen Chemie 

 denen der organischen Chemie als Modell dienten. 



