23 



den ydre Ende af hver af disse Knuder udgaar en frit frem- 

 ragende, nedad rettet, cylindrisk og noget bøiet Forlængelse 

 CFig. 24 — 26, m) af omtrent lige Længde med Knuden, men 

 kun halvt saa tyk og efterhaanden afsmalntnde imod Enden, 

 som er tilrundet. Hos nogle Individer befandtes denne cy- 

 lindriske Forlængelse at være mere udstrakt i Tværretning, 

 hvorved det viste sig, at den egentlige er en umiddelbar 

 Fortsættelse af Knuden. Begge danne saaledes tilsammen et 

 langstrakt krumbøiet Redskab CFig. 28], som man jjaa Grund 

 af dets Foim og Beliggenhed udentvivl niaa holde for en 

 Mandibel eller et Rudiment af Mandi bel, da den er af samme 

 bløde Beskafienhed som alle de øvrige af Dyrets Vedhæng. 



Umiddelbart bag Mandiblerne ligger paa Midtlinien, lige 

 ved Grændsen af andet Segment, en uparret rundagtig Knude 

 (Fig. 26, n), som omtrent er halvt saa stor som Overlæben 

 og synes at maatte betragtes som Underlæben (labium), 

 og paa hver Side af og ganske tæt ved den en langt mindre, 

 meget kort cylindrisk Knude (ibid. o), hvilke synes af være 

 et Par rudimentære Maxilier. Høist mærkværdig og paa- 

 faldende er nu Tilstedeværelsen af de beskrevne rudimentære 

 Æderedskaber uden nogen Function, da jo Munden ganske 

 fattes og der følgelig ikke kan være Tale om nogen Indbrin- 

 gen af Næringsmidler i Kroppen uden paa endosmotisk Vei 

 gjennem Kroppens Hud. 



Andet og tredie Segment ere paa hver Side af Bugen 

 forsynede med et stort Vedhæng (Fig. 24, 25 p', p^), som 

 paa tredie Sogment (Fig. 23 p-) er noget større end paa an- 

 det (ibid., p'), ikke langtfra en Trediedel af Kroppens Længde. 

 Disse parrede Vedhæng ere at betragte som rudimentære 

 Fødder. Ifølge Steensirup og Liitken (1. c. p. 4) bestaa 

 Fødderne hos Copepoderne typisk af „et toleddet Grund- 

 stykke og to, typisk treleddede. Grene med talrige Fjærbørster, 



