95 



end hos Kellia, Turtonia og Montacuta (hvilke tilligemed 

 Lepton og Galeomma, der dog, især den sidste, synes tem- 

 æolig meget at afvige fra hine, sammensætte Familien Kel- 

 liadæ Forbes & Hanley, knæbøiet ved Basis og fattes den 

 alle hine tilkommende Byssus, ligesom den heller ikke synes 

 istand til at benyttes som Krybeskive. Den minder derimod 

 meget mere om Foden af Cardiadæ, hvilken Familie imid- 

 lertid udmærker sig ved Besiddelsen af 2, hvorvel korte, Si- 

 phonalrør, af hvilke det branchiale altid har Kanden af Aab- 

 ningen besat med Tentakler. Kelliella vil saaledes ikke rig- 

 tigt passe ind blandt Kelliadæ, Den eneste væsentlige Cha- 

 racter, der skulde bringe den ind i denne Familie, Tilstede- 

 værelsen af kun en eneste Siphonalaabning, har den ogsaa 

 tilfælles med Slægten Axinus, som dog i de fleste andre 

 Henseender er meget forskjelllg, idet den, som jeg i Christ. 

 Vid. Selsk. Forh. 1864 p. 291 har vist, maa danne en egen 

 ny Familie. 



Slægten Kelliella vil kunne diagnoseres paa følgende Maadø. 



Kelliella M. Sars, nov. gen. 



Testa pygmæa, suborbicularis, tumida, compressiuscula, 

 subæqvilatera, æqvivalvis, undiqve clausa, epidermide nulla. 

 Umbones ante medium siti, incurvali; lunula distincta; liga- 

 mentum internum. Cardo in utraqve valva e dente lunulari 

 et cardinali approximatis compositus, lateralibus nullis, Im- 

 pressiones 2 musculares subovales, linea pallialis simplex 

 siuu nullo. 



Pallium an im al is suborbicularis antice subtusqve aper- 

 tum, paulo extra marginem testæ extensuili, postice clausum 

 ibiqve tubo præditum siphonali unico (anali) brevi crassoqve 

 apertura circulari integra tentaculis nullis. Posterior pars 

 marginis pallii tenJaculis ornata simpiicibus, crassiusculis, 

 haud numerosis, seriem partim interruptam formantibus. 



