38 



6. P. tereti collis De Geer (undåtus Fabr.). Over- 

 siden brunlig med lysere hvidlig, svagt sølvskinnende 

 Tegning. Vingedækkerne spættede, især med et skraat, 

 lyst Tværbaand bag Midten. Skællene omtrent runde. 

 Følehorn og Ben rødbrune. 1. og 2. Svøbeled omtrentlige 

 lange, 3. — 7. næppe aftagende i Længde, kun lidt længere 

 end brede. Snuden mindst saa lang som bred. Længde 

 4 — 5 mm. 



(J: Forskinnebenene ved Spidsen stærkere krummede 

 paa Indersiden. 



Almindelig om Foraaret, især paa Birk. 



7. P. pterygomålis Boh. Oversiden metalskin- 

 nende, grøn. Skællene runde. Ligner iøvrigt P. flavipes, 

 men Afstanden mellem Følehornenes Indledning og Øjet 

 er langt mindre end dettes største Bredde, Øjnene er 

 større, Skaftet mere krummet og kun Bugens Sider skæl- 

 klædt. Længde 4—4,5 mm. 



d": Som hos P. flavipes. 



Almindelig i vore sydligere Egne, men sjældnere mod 

 Nord. Om Foraaret paa Løvtræer. 



2. Scidphilus Steph. 



Følehornsfurerne skraat nedadbøjede i en stump 

 Vinkel, adskilte temmeligt langt fra Øjnene. Scu- 

 tellum lille, men tydeligt. Vingedækkernes Skuldre 

 afrundede. 



1. Se. aspe rå tus Bonsd. Oversiden graabrunlig, 

 med yderst svag Metalglans. Følehorn og Ben rødbrune, 

 Laarene mørke. Skællene runde. Hoved og Pronotum med 

 ganske korte. Vingedækkernes Stribemellemrum med 

 længere, opstaaende, yderst svagt kølledannede Børster, 

 Snuden omtrent saa lang som bred, flad. Øjnene temme- 



