162 



6. Gruppe. 

 Laarene med meget svag Tand. Kløerne fligede. 



Oversigt over Arterne. 



1. Pronotums Forrand opadbøjet. Vingedækkerne 



bagtil med temmelig stærke Knuder 



13. quådridens. } lo.-Jy 

 Pronotums Forrand næppe opadbøjet. Vinge- 

 dækkerne bagtil uden tydelige Knuder 



12. angulosus. /GX> 



12. C. angulosus Boh. Sort, Skinneben og Fødder 

 og undertiden Følehornenes Rod lysere. Oversiden be- 

 klædt med ovale, graalige eller okkerbrunlige Skæl, der 

 ikke danner nogen tydelig Tegning. Vingedækkernes op- 

 staaende Haar meget korte. Benene meget slanke. Pro- 

 notum noget bredere end langt, med næsten rette Sider, 

 temmelig spredt og groft punkteret, med smaa Sideknuder 

 og svag Midtfure. Vingedækkerne brede. Striberne fine, 

 forsynede med en Række Skæl, Mellemrummene brede. 

 Længde 2,8—3,8 mm. 



d*: Snuden c. saa lang som (hos 9 tydeligt længere 

 end) Hoved -^- Pronotum. Følehornene indleddede nær- 

 mere ved Snudens Spids end hos $. Mellem- og Bag- 

 skinnebenenes Spids paa Indersiden med en yderst svag 

 Torn. 



Sjælden og meget stedegen; ved Søer og Moser. Dam- 

 husmosen, Jonstrup Vang, Søndersø, Dyrehaven, Torpens 

 Omegn (Nordsjælland); Høvbleg paa Høje Møen; Vejle. 

 Den angives af nogle at leve paa Kulsukker (Symphytum 

 officinale); muligvis lever den ogsaa paa visse korsblom- 

 strede Planter. 



13. C. quådridens Panz. Sort, Følehornenes Rod 

 og Fødderne rødlige. Oversiden med hvidgraa, smalle, 

 bagtil stærkt tilspidsede Skæl og opstaaende, temmelig 

 lange Haar. Skælklædningen oftest tættest ved Scutellum. 

 Pronotum noget bredere end langt, med svagt rundede 

 Sider, tæt og temmelig kraftigt punkteret, med temmelig 

 stærke Sideknuder og svag, ofte utydelig Midtfure. Vinge- 



