169 



19. C. melanostictus Marsh. Sort, Fødderne rød- 

 lige. Undersiden hvidt skælklædt. Oversiden med brede, 

 hvide Skæl og smalle, okkergule eller brunsorte Skæl. Vinge- 

 dækkerne med den samme Tegning, som i Hovedtrækkene 

 gaar igen hos de følgende Arter i Gruppen, nemlig lys 

 Søm med en aflang, mørk Plet bag Midten og et lyst 

 Tværbaand,der begynder lidt bag Skuldrene, derfra strækker 

 sig skraat tilbage til omkring det 6. Stribemellemrum, 

 hvor det danner en vinkelformig Bøjning og derefter løber 

 i Retning af Scutellum. 2. Svøbeled lidt længere end 1., 

 3. tydeligt længere end bredt, 4.-7. c. saa lange som brede. 

 Snuden uden tydelig Længdekøl. Pronotum bredest ved 

 Roden, tæt og kraftigt punkteret, med svage Sideknuder og 

 kun bagtil antydet Midtfure. Vingedækkerne meget mere 

 langstrakte end hos nogen af de følgende Arter i Gruppen, 

 med kun ganske svagt rundede Sider, Tværbaandet ofte, 

 men langtfra altid, afbrudt paa 3. — 5. Stribemellemrum. 

 Striberne fine, med en Række smalle, hvide Skæl. Længde 

 2,5—3 mm. 



d": Snuden c. saa lang som Hoved — Pronotum; Føle- 

 hornene indleddede c. dobbelt saa langt fra Spidsen af 

 Snuden, som denne er bred. Mellem- og Bagskinne- 

 benenes Spids paa Indersiden med en lille Torn. 



9: Snuden tydeligt længere end Hoved + Pronotum; 



Følehornene indleddede over 3 Gange saa langt fra Spidsen 



af Snuden, som denne er bred. 



Udbredt, men langtfra almindelig; paa Vandmynte 

 {Mentha aquatica). Furesøen, Helsingør; Nykøbing F.; Eng 

 ved Stampen (Bornholm); Marselisborg Skov; i Sønder- 

 jylland ved Rævkjær. 



20. C. triångul um Boh. Sort, Følehornene, undtagen 

 Køllen, samt Skinneben og Fødder mørkebrune. Under- 

 siden hvidt skælklædt. Oversiden med brede, hvide Skæl og 

 smallere, brunsorte Skæl. 1. Svøbeled ganske lidt længere 

 end 2., dette kun lidt længere end 3., 5. — 7. mindst saa 

 lange som brede. Snuden temmelig stærkt krummet. 



