155 



næsten ikke punkteret, Baghjørnerne stumpvinklede, men af- 

 satte og let ophøjede. Dækvingerne fladt ægdannede, svagt 

 udvidede paa Midten; Spidsen og en lille rund Plet foran 

 denne ved Siderandene brungule; Striberne som hos den fore- 

 gaaende Art. Benenes og Følehornenes første Led brungule 

 eller røde, de sidste iøvrigt brunsorte. L. 3— S^o'"'"- 

 Meget almindelig overalt. 



4. B. Mannerheimii Sahlb. Meget nær beslægtet med 

 foregaaende. Sort, uden eller med yderst svag Metalglans; 

 Benene klarere rødgule. Formen er helt igennem meget 

 bredere. Dækvingernes Form er kort ægdannet, og de er 

 højere hvælvede end hos foregaaende; Spidsen er ofte ube- 

 tydeligt rødlig, men den runde Plet foran denne mangler. 

 L. 3^/2 "im. 



Udbredt og almindelig, især i Skove. 



5. B. aéneum Germ. (marinum Schiø.). Bronzesort med 

 svag Glans. Brystet meget kort og bredt, dobbelt saa bredt 

 som langt; Siderandene svagt rundede, Baghjørnerne svagt 

 stumpvinklede, skarpe og lidt opadbøjede. Dækvingerne af- 

 langt ægdannede, bredest bag Midten, temmelig hvælvede mod 

 Siderne, flade paa Ryggen; undertiden er Kanterne i større 

 eller mindre Udstrækning brunlig gennemskinnende, især bag 

 Midten. Striberne svage, fint punkterede, synlige næsten til 

 Spidsen; Mellemrummene flade. Ben og Følehorn næsten 

 helt sorte, 1ste Følehornsled samt Fødder og Skinneben i 

 større eller mindre Udstrækning brunlige. L. 4—4^/2'^"^. 



Udbredt ved vore Kyster, ofte særdeles talrig under Tang. 



6. B. biguttåtum F. Sort med stærkt iriserende blaa 

 Metalglans paa Dækvingerne. Brystet knap dobbelt saa bredt 

 som langt; Baghjørnerne stumpvinklede. Dækvingerne æg- 

 dannede, temmelig stærkt hvælvede, Siderne jævnt rundede. 

 Striberne dybe og temmelig grovt punkterede; Mellemrum- 

 mene noget hvælvede. Spidsen og en Plet lige foran rødgule. 

 Ben og Følehornenes første Led klart rødgule. L. 3^2 — 4 mm. 



Udbredt og meget almindelig paa fugtig Bund. 



