62 



adskilt langt fra Pronotums Forrand, Tindingerne 

 derfor lange. Pronotums Sider ikke randede. 



Hannen har tykkere Forlaar, de 2 forreste Par 

 Skinneben indvendigt, omtrent fra Midten til Spid- 

 sen, fladt udrandede og her tættere og længere 

 behaarede og hos nogle Arter de første Led i 

 Følehornskøllen særligt udviklede. 



De danske Arter har glat Hoved og Pronotum, 

 glatte eller fint punkterede Vingedækker, der hvert 

 er forsynet med eet eller to Rodindtryk, og 3- 

 eller 4-leddet Følehornskølle. 



Oversigt over Arterne. 



1. Pronotum ved Roden med en kort Køl i Mid- 



ten. Tindingerne stærkt behaarede 3. denticornis. 

 Pronotums Rod uden Køl i Midten 2. 



2. Følehornskøllen 4-leddet 3. 



Følehornskøllen 3-leddet. Tindingerne ikke 



stærkt behaarede 7. 



3. Tindingerne stærkt behaarede. ... 4. 



Tindingerne ikke stærkt behaarede 5. 



4. Større, 1,5 — 1,7 mm. Følehornene tydeligt læn- 



gere end Hoved + Pronotum, Køllen løst 

 leddet, 9. og 10. Led c. IV« Gang saa brede 

 som lange, 10. Leds yderste Forhjørne af- 

 rundet 1. clåviger. 



Mindre, 1 — 1,2 mm. Følehornene c. saa lange 

 som Hoved + Pronotum, Køllen tæt leddet, 

 9. og 10. Led over dobbelt saa brede som 

 lange, 10. Leds yderste Forhjørne spidsvinklet, 

 skraat udadtrukket 2. M å k 1 i n i. 



5. Større, 1,8 mm. Vingedækkerne røde 



4. rutilipénnis. 

 Mindre, 1,3 mm. Vingedækkerne som Regel 

 sorte 6. 



6. Vingedækkerne kortere og bredere, næsten 



glatte. Følehornene lidt slankere.. 5. hirticollis. 

 Vingedækkerne længere og smallere, yderst fint 

 og spredt punkterede. Følehornene lidt min- 

 dre slanke 6. fimetårius. 



