101 



aflang, med oftest nedliggende Behaaring. Hovedet 

 tilbagetrukket i Forbryststykket indtil Øjnene. Kind- 

 bakkernes Inderside utandet. Pronotum i Reglen 

 saa bredt som eller lidt bredere end Vingedæk- 

 kerne, bredest nær ved Roden, fortil tilsmalnet. 

 Vingedækkerne med dyb Sømstribe, iøvrigt i det 

 højeste med Antydninger af Længdestriber. Mellem- 

 brystet svagt kølet. Benene temmelig korte og 

 kraftige. Forfødderne hos nogle Arter udvidede 

 hos begge Køn, stærkest hos c^, hos andre Arter 

 simple hos begge Køn. 



Hannen har som Regel særlige Kendetegn paa 

 Baglaarene, Bagskinnebenene, Forlaarene eller For- 

 skinnebenene. 



Arternes Levevis kendes ikke med Sikkerhed, men 

 man formoder, ligesom om Slægten Liodes og de denne 

 nærstaaende Slægter, at de lever og yngler i underjordiske 

 Svampes Mycelium. De er »Aftendyr«, dvs. kommer lige- 

 som Liodes-Arterne som Regel kun frem fra deres skjulte 

 Opholdssteder for Parringens Skyld i de sidste Timer før 

 Solnedgang, og man har derfor som Regel ingen anden 

 Adgang til at indsamle dem end at afketse Græsset paa 

 denne Tid af Døgnet. Arterne kommer frem paa forskel- 

 lige Aarstider, se nærmere nedenfor under de enkelte 

 Arter, træfPes baade i og udenfor Skove og ketses talrigst 

 paa stille, lune Solskinsaftener. Iøvrigt henvises med Hen- 

 syn til Indsamlingen til Bemærkningerne under Slægten 

 Liodes, hvis Arter oftest træffes sammen med Colon-Ar- 

 terne. En noget afvigende Levevis gælder dog maaske for 

 Colon latum. 



Arterne er tildels yderst vanskelige at bestemme. Be- 

 stemmelsen kræver ofte, især for Begynderen, at man er 

 i Besiddelse af Hannen. 



Oversigt over Arterne. 



1. Forfødderne udvidede hos begge Køn (men 

 stærkest hos c^). Forskinnebenene mod Spid- 

 sen udvidede (Fig. 44, 1 og 2) 2. 



