148 



næppe tilsmalnet. Vingedækkerne langstrakte, Striberne 

 med ret kraftig, temmelig tæt Punktur, Mellemrummene 

 meget fint og spredt punkterede. Længde 1,8—3,5 mm. 



^: Bagbenene forlængede; Baglaarenes inderste Api- 

 calhjørne med en ret kort, afrundet eller noget tandformet 



Udvidelse, det yderste med 

 en længere, kraftig, nedad- 

 bøjet, mere eller mindre spids 

 Tand; Bagskinnebenene hos 

 store Individer forlængede og 

 stærkt indadkrummede (Fig. 

 62,4). 



$: Baglaarenes inderste 

 Apicalhjørne omtrent retvink- 

 let, paa Spidsen mere eller 

 mindre afrundet, det yderste 

 mere fremstaaende, tydeligt 

 stumpvinklet (Fig. 62, 5), hos 

 store Individer ganske svagt 

 tandformet, hos smaa Indi- 

 vider maaske undertiden, men 

 vistnok meget sjældent, noget 

 afrundet. Denne Form af det 

 yderste Apicalhjørne gør som 

 Regel denne Arts Hun ret 

 let kendelig fra de nær- 

 staaende Arters Hunner, hvis Baglaar har yderste Apical- 

 hjørne afrundet. 



Almindelig og udbredt saa godt som overalt, og i de 

 frugtbarere Egne af Landet, f. Eks. Nordsjælland, som 

 Regel langt hyppigere end nogen af de andre Arter; i 

 magrere Egne, f. Eks. Nord- og Vestjylland synes den 

 derimod adskillige Steder at være mindre hyppig end L. 

 dubia, og nogle Steder end L. Triepkei og curta. I Esbjerg- 

 egnen synes den endog at være yderst sjælden. Arten 

 træffes saavel i som udenfor Skove og er taget lige fra 

 ^Ve til Vio; den er undertiden ketset enkeltvis midt om 

 Dagen. Varieteten nigrescens forekommer sjældent o? 

 meget enkeltvis, maaske mest i Skove. 



Fig. 63. Liodes calcarata. (^ . 

 X 13. 



