151 



kølle, og som iøvrigt udmærker sig ved sin klare, lyst 

 rødgule Farve og gennemgaaende betydelige Størrelse. 



13. L. brunnea Sturm. Ret let kendelig ved den 

 ringe Størrelse, aflange Form, den ret smalle rødgule 

 Følehornskølle, hvis Endeled ikke eller næppe er smallere 

 end det næstyderste Led, de mod Spidsen kun svagt ud- 

 videde Forskinneben og den ret fine og meget tætte Punktur 

 i Vingedækkernes Striber. Rødgul eller rustrød. Pronotum 

 næppe smallere end Vingedækkerne, bagtil ikke tilsmalnet, 

 fint og spredt punkteret. Vingedækkernes Stribemellem- 

 rum fint og spredt punkterede. Længde 2—2,2 mm. 



(^: Baglaarenes yderste Apicalhjørne simpelt, det in- 

 derste med en ganske kort, stumpvinklet, paa Spidsen lidt 

 afrundet Udvidelse. Bagskinnebenene jævnt indadkrum- 

 mede. 



Denne temmelig lille Art synes at være yderst sjæl- 

 den herhjemme. 1 Stk. i Dyrehaven (Fortunens Indelukke), 

 en Del Eks. fra Holteegnen (Geels Skov, Aagesholm, Eg- 

 holmsvej); 1 Stk. fra Bremersvold. Den er taget i Tiden 

 13^^—20/^^ talrigst i Begyndelsen af Septbr. 



14. L. ovålis Schmidt (Fig. 65). For den øvede er 

 denne Art som Regel straks kendelig ved sin typiske, 

 stærkt ovale Form. Iøvrigt er den karakteriseret ved den 

 ret slanke Følehornskølle, hvis Endeled ikke eller næppe 

 er smallere end det næstyderste Led, de mod Spidsen 

 kun svagt udvidede Forskinneben, den tætte og temmelig 

 fine Punktur i Vingedækkernes Striber, de fint og temme- 

 lig tæt punkterede Stribemellemrum, og ved at Pronotums 

 Siderande i bageste Tredjedel er næsten retliniede og dets 

 Baghjørner derfor ikke meget stumpvinklede. Rustrød 

 eller brunrød, Følehornskøllen ofte brunsort. Pronotum 

 næppe smallere end Vingedækkerne, bredest ved Roden, 

 temmelig fint og tæt punkteret. Længde 2,8—3,5 mm. 



(^: Baglaarenes yderste Apicalhjørne simpelt, det in- 

 derste med en kort, afrundet Udvidelse. Bagskinnebenene 

 jævnt indadkrummede. 



