191 



lysere Bagrand. Pronotum og Vingedækkerne 

 betydeligt grovere kornede. Mindre, 0,67 — 

 0,77 mm marginåtum. 



1. Eur. saxonicum Gillm. Hvælvet, Oversiden tem- 

 melig mat, temmelig fint og tæt behaaret; sort, Vinge- 

 dækkerne sortebrune, med lysere Bagrand, Følehorn og 

 Ben gule. Oversiden fint netridset og temmelig fint og 

 spredt kornet. Pronotum c. dobbelt saa bredt som langt, 

 saa bredt som Vingedækkerne, sluttende sig temmelig tæt 

 til disses Rod, Baghjørnerne med afrundet Spids. Vinge- 

 dækkerne langstrakte, bagtil rundede i Fællesskab, Søm- 

 men bagtil svagt hævet. Længde 0,8 mm. 



Under Løv omkring gamle Stubbe o. lign., vistnok 

 sjælden eller meget sjælden. Hidtil kun fundet i Erme- 

 lunden, hvor den er sigtet i Antal, samt ved Hillerød 

 (1 Eks.). 



[E. marginåtum Aubé, der staar den foregaaende 

 meget nær, men ret let adskilles fra den ved de i Over- 

 sigten nævnte Kendemærker, er bl. a. fundet i Nordtysk- 

 land, Sverrig og Finland og kunde muligvis træffes ogsaa 

 hos os.] 



5. Ptiliolum Flach. 

 Følehornenes mellemste Led indsnørede foran 

 Roden og bag Spidsen og forsynede med 2 Haar- 

 kranse, 9. og 10. Led ved Spidsen med halsformet 

 Forlængelse. Pronotum tilsmalnet baade for- og 

 bagtil, Bagranden oftest svagt hævet. Vingedæk- 

 kernes Skuldre kun hos en enkelt Art (Pt. Kunzei) 

 med en yderst fin Tand. Pygidiums Bagrand med 

 en lille, skarp Tand i Midten. Bagbrystets Epi- 

 sterner dækkede af Vingedækkerne. 



Oversigt over Arterne. 



1. Vingedækkernes Skuldre med en yderst fin Tand. 

 Pronotums Baghjørner tydeligt stumpvinklede. 

 Spidsen kun smalt afrundet 1. Kun zei. 



