207 



10. A. séricans Heer. Udmærker sig ved de korte, 

 kraftige, mørke Følehorn. Temmelig parallelsidet, ret mat, 

 sort eller graasort, Benene brungule, Følehornene brun- 

 sorte, undertiden med lysere Rod. Pronotum c. saa bredt 

 som Vingedækkerne, disse næppe saa lange som tilsam- 

 men brede. Længde 0,75—0,85 mm. 



Udbredt og vistnok ret almindelig. 



11. A. dispar Matth. Ligner den foregaaende stærkt, 

 men adskiller sig fra den ved de i Oversigten nævnte 

 Kendemærker og gennemgaaende lidt ringere Størrelse. 

 Længde 0,65—0,75 mm. 



Vistnok sjælden; f. Eks. taget ved Hillerød (i Kogød- 

 ning) og i Rude Hegn hos Myrer (Formica rufa). 



13. Åctinopteryx Matth. 

 Ligner i Form den foregaaende Slægt, men ad- 

 skiller sig fra den ved slankere Følehorn, hvis 

 mellemste Led er indsnørede baade foran Roden 

 og bag Spidsen og forsynede i hvert Fald med 

 een tydelig Haarkrans, samt ved, at Pronotum har 

 en tydelig fin Randlinie langs Bagranden og et 

 Tværindtryk foran denne, hvorved Roden synes 

 tydeligt opstaaende, at Baghofternes indbyrdes Af- 

 stand er større, c. Va af Bagbrystets Bagrand, at 

 denne mellem Hofterne er dybt udbuet og paa 

 hver Side tandformet udtrukket, at Bagkroppen 

 har 7 Bugled, og at Pygidiums Bagrand kun har 

 een skarp Midtertand, ingen Sidetænder. 



1. Aet. fucicola Allib. Temmelig flad. Oversiden 

 mat, fint hvidgraat behaaret; sort eller sortebrun, Prono- 

 tums Baghjørner og Vingedækkernes Spids lysere. Føle- 

 horn og Ben gule. Hoved og Pronotum meget fint og 

 spredt. Vingedækkerne noget stærkere og tættere kornede. 



