228 



Størstedelen af Propygidium, med Rygstriber og 

 en Sidestribe, Sidedækkerne skarpt afsatte ved en 

 Randstribe. Følehornsfurerne anbragt i den forreste 

 Del af Forbrystets Sider. Alle Skinnebenene med 

 brede, ikke skarpt begrænsede Fodfurer, bredest 

 omtrent i Midten, med stærkt rundet Yderside, 

 denne paa Forskinnebenene ganske fint tandet, 

 paa Mellem- og Bagskinnebenene i det højeste 

 med enkelte spredte og meget korte Torne. 



Oversigt over Arterne. 



1. Pronotum og Vingedækkerne temmelig tæt og 



kraftigt punkterede 1. punctåtus. 



Pronotum næppe synligt punkteret, Vingedæk- 

 kerne yderst utydeligt, meget fint og spredt 

 punkterede 2. p y g m ae u s. 



1. D. punctåtus Hbst. Brunsort, temmelig blank, 

 Følehorn og Ben brunrøde. Vingedækkerne med 4 eller 

 5 Rygstriber, af hvilke de inderste er svagere og bagtil 

 forkortede. Punkturen tættere mod Siderne end mod Søm- 

 men, bagtil mod Siderne noget længderynket. Pygidium 

 kraftigt og tæt punkteret. Længde 3 mm. 



I gamle, forladte Fuglereder i hule Træer, udbredt, 

 men ret sjælden. Undertiden ogsaa taget ved udflydende 

 Saft, under Træbark, og i hule Træer i Selskab med Myrer 

 (Lasius fuliginosus). 



2. D. pygmaeus L, Bredere end den foregaaende, 

 brun eller 'sortebrun med svag, mat, silkeagtig Glans, 

 Følehorn og Ben brunrøde. Vingedækkerne med 6 meget 

 fine Rygstriber, af hvilke de yderste er fordybede, de in- 

 derste meget utydelige, svagt ribbeformet hævede. Pygi- 

 dium med tydelig, fin og tæt Punktur. Længde 2,5— 3 mm. 



I Tuerne af den røde Skovmyre (Formica rufa) og 

 beslægtede Arter (F. pratensis og exsecta), vistnok ret ud- 



