236 



og en stor, spejlblank Plet fortil paa Sømmen 

 yderst tæt rynket-punkterede; yderste Ryg- 

 stribe naar omtrent til Spidsen, de 3 andre 

 mere eller mindre utydelige, ikke naaende til 



Midten 8. quådristriåtus. 



Vingedækkernes Punktur simpel og mindre ud- 

 bredt 9. 



9. Mindre, 1,5—2,3 mm. Pygidium fint og spredt 

 punkteret. Vingedækkernes 2.-4. Rygstribe 

 naaende til henimod Spidsen, utydeligt punk- 

 terede. Forskinnebenenes Yderside med 7 — 9 



smaa Tænder 7. rufipes. 



Større, 2,5—3,5 mm. Pygidium tæt og groft punk- 

 teret. Vingedækkernes 2.-4. Rygstribe højst 

 naaende til lidt forbi Midten eller i modsat 

 Fald kraftigt punkterede. Forskinnebenenes 

 Yderside med 4—6 Tænder 10. 



10. Vingedækkerne kun punkterede et kort Stykke 



foran Bagranden, 2. — 4. Rygstribe naaende til 



henimod Spidsen 6. conjungens. 



Vingedækkernes Punktur strækker sig frem til 

 omkring Midten, 2.-4. Punktstribe naar kun 

 tilbage til omkring Midten 11. 



11. Vingedækkernes yderste Rygstribe ikke eller 



næppe længere end de andre. Forskinnebene- 

 nes Yderside med 6 Tænder 10. rugifrons. 



Vingedækkernes yderste Rygstribe meget læn- 

 gere end de andre, naaende omtrent til Spid- 

 sen. Forskinnebenenes Yderside med 4 eller 

 5 Tænder 9. metal licus. 



1. S. sémistriåtus Scriba. (nitidulus Fabr.) (Fig. 91). 

 Sort, med dyb Ertsglans, Følehornene med rødbrun Svøbe 

 og brunsort Kølle, Pandefuren ufuldstændig eller omtrent 

 fuldstændig, men ikke randet. Pronotum fortil paa hver 

 Side med et Indtryk, Punkturen i Midten yderst fin og 

 spredt, paa Siderne grov og tættere. Vingedækkerne med 

 4 Rygstriber, der naar tilbage c. til Midten, og med en 

 Sømstribe, der fortil næsten aldrig forener sig med 4. Ryg- 

 stribe, men iøvrigt varierer stærkt og undertiden endog 

 helt forsvinder; ogsaa 3. Rygstribe forsvinder undertiden; 

 Punkturen indtager Vingedækkernes bageste Tredjedel 

 eller Halvdel, men strækker sig dog langs Søm og Sider 



