﻿166 



ringe, ligesom hos de aniphipode Cnistaceer; lios Cnemidotus 

 lange, leddede Traclieegjæller, som ikke ere Pleuraldannelser, 

 men fordeelte i stort Tal over hele Ryggen, medens Spirakler 

 aldeles fattes. Jeg har derfor fundet det nodvendigt at ind- 

 lede disse nye IJidrag med en Conspectus over alle de For- 

 mer, jeg hidtil har fremstillet af den Type, der har frit 

 udviklede, bevægelige Tarser med indleddede Kløer, i Mod- 

 sætning til den lavere Type, hvor Kløer fattes, og selve 

 Tarsus er udformet til en spids Hov. Men disse mærkelige 

 Variationer i Aanderedskaberne enes vel med en zoologisk 

 Hovedsætning, der nepi>e er saaledes indseet, som den har 

 Krav paa: nemlig at Væxtlivets samtlige Redskaber ere uaf- 

 hængige af Dyreformernes typiske Grundtræk, som derimod 

 udelukkende have hjemme i den animale Sphære: eller at 

 alle under Væxt, P'ormering og Stofskifte overhov.edet tjenende 

 Redskaber kun lyde histologiske Love, men morphologisk for- 

 holde sig indifferente og derfor ikke indeholde sande systema- 

 tiske Charakterer; men at saadanne Mærker kun tra^de frem 

 i Redskaberne for den vilkaarlige Bevægelse og for Indsigten 

 i Omverdenen, saa at det bliver ved de forskjellige Grader 

 af Fylde og Arbeidsdeling, hvori Bygningsplanen tvinges ind 

 under Bekvemhed for Opfattelse og Villie, at Dyret kommer 

 til at yttre sit lavere eller hoiere Standpunkt og kan anvises 

 sin Plads blandt de biologiske Tillempningsformer af een og 

 samme Type. At Planterne savne den animale Side har 

 derfor ogsaa medført, at Botaniken ikke har formaaet at ud- 

 vikle nogen høiere systematisk Methode, skjøndt den af samme 

 Grund, idet Materialet faldt lettere at skaffe tilveie, har 

 kunnet indrette sig tidligere som Videnskab end Zoologien. 



De nye Carab-Larver have især systematisk Interesse. 

 Efter hvad tidligere i disse Bind er gjort bekjendt om denne 

 Families Larveformer maa det synes paafaldende, at Abax- 

 Larverne, der ellers i alt Væsentligt ere byggede som hos 

 Pterostichus, have leddede Cerci, og at altsaa Halenokkernes 

 Bygning i saa Henseende kan optræde som Mærke for Arter 



