11 



Arter ere foldkommen glatte. Det bagre [ndsni< (se Fig. n indtager omtrent '. al Vi 

 hengets Længde, og de del begrændsende, oogel convexe Kanter ere tæt besatte med 

 ensformig! ndviklede Tander. Fndeloberne ere tilspidsede og noget divergerende, Bamt 

 bære hver en enkelt, temmelig lang terminal Torn. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 5) ere af meget Bmækker Bygning. Den indre 

 Plade er noget længere end det midterste Balevedhæng og af den Bædvanlige lancetdannede 

 Form. Høreapparatet red Basis er noget stærkere udviklet end bos de 3 foregaaende 

 Arter og Otolithen betydelig Btørre, men af den samme bløde og lei forgjængelige Be- 

 skaffenhed Bom hos disse. Tæt bag Hørecaviteten er ander Bandbørsterne i den indre 

 K mt testet en enkelt Torn. Den ydre Plade er særdeles smal og omtrent ' ., længere 

 end den indre. Ligesom hos de øvrige Arter er ilens basale Del red en utydelig Tvær- 

 sutur Bondret fra den øvrige Del og i den ydre Kant begrændset ved en Btærk Afsats, 

 hvortil ei- festet •-! Tomer. Foran disse ei- ilen ydre Kant at Pladen ganske glat. 



Hannen (Tab. W er omtrent at' samme Størrelse som Hunnen og let 



kjendelig fra denne ved sine stærkt ndviklede Bagkropslemmer. 



De ovre Antenners Skaft (Tab. KVI, Fig. 6) har sidste Led Btærkere Opsvul- 

 met end bos Hunnen og red Enden nedenunder forsynet med den sædvanlige liaaredeLap, 

 der i Form og Beskaffenhed stemmer nær overens med samme hos Hannen af B. arctica. 



1 ødderne (Fig. i> have Svømmegrenen stærkere udviklet og næsten af hele 

 Fodens Længde, med betydelig bredere Basaldel end hos Hunnen. 



I' '■ ydre Kjønsvedhæng (Fig. S) ere simpelt ovale eller elliptiske uden al 

 Børstebevæbning. 



I liagkropslem mernes Bygning rindes følgende Afvigelser fra samme hos B. 

 arctica. 



Paa Iste Par (Fig. 9) er den indre (iren betydelig mindre og af en forskjellig Form. 

 Dens basale Ddvidning er nemlig (se Fig. 9aj noget stærkere fremtrædende, medens den 

 ydre Hel er langt kortere og koniskt tillobende. I den indre Kant har denne tiren j tem- 

 melig lange og stærke Torner, og langs ad den nedre Side den sanlvanlige Rad af Fjærbørster. 

 té\ idel som 3die Par (Fig. LO og lli har den ydre dren Btærkt forlanget og 

 bestaaende af 15 Led, hvoraf de 5 yderste ere forsynede med ganske korte, ucilierede 

 Børster, der paa 3die Par (sr Fig. ila) antage Formen af Torner. Hen basale Udvidni 

 den mdre (iren (se Fig. 13) viser en lignenne Form som hos Hannen af F. arctica. 



Nærværende ved sin usædvanlig Bpæde Kropsform og colossalt ndviklede Øine 



let kjeodelige Vit adskiller sig, som man vil have seet, i Mere Henseender ikke saa ganske 



abetydeligt fra de •■> foregaaende. Da den imidlertid i andre væsentlige Punkter stemmer 



overen~ med disse, har jeg ikke for Tiden tumlet tilstrækkelig Opfordring til at skille den 



riskl fra Bamme. 







