dobbelte Langde og er altsaa betydelig kortere rad hos foregaaende Art Ligeledes er 

 det forholdsvis bredere, idel den største Brede er lig ' ., at Langden, At Form er det 

 lineart, dog nogel bredere veil Basis og ganske lidt at smalnende mod Enden, der (Be Fig. 

 5) er temmelig Bkraal afakaaret, Baa at del indre Hjørne rager tydelig! frem foran Spidsen 

 .it den tred del ydre Hjørne testede Torn. Denne Bidste er som hos foregaaende Art ty- 

 delig! afsat fra Bladet, temmelig Btark og skjævt ndadrettet. Den ydre Kant afliladeter 

 glat Og temmelig lige, skjont ikke saa fuldkominen sum Ims foregaaende Art. Fra den 

 indre Kant adgaar omtrent 40 stærkc Fjærbørster og fra den skraat afskaarne Ende - 

 lignende. Svøbens Skaft er betydelig kortere end de ovre Antenners Skaft og overskrider 

 neppe */ t ai Bladets Lengde. 



M nuddel ene stemme i alt væsentligt fuldkominen overens med samme hos fore- 

 gaaende Art. 



F odd er ne (Fig. 6) vise ogsaa en meget lignende Bygning, men have Tarsen for- 

 holdsvis betydelig kortere, og kun sammensat af 5 Led foruden Kloleddet. Sidste Fod- 

 par (sml. Fig. 10) er betydelig kortere end de forreste og har Tarsen kun 4-leddet. Svøm- 

 megrenen bar ligeledes færre Led i Emledelen end hos foregaaende Art. 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 7) er af en meget lignende Form og Be- 



•ii bos M. rlexuosa, men skiller sig strax ved Beskaffenhedcn af det bagre Ind- 



Bnit Dette er forholdskis dybere, idet det mesten indtager '/.-, af Vedlmmgets Længde, og 



er i Bin forreste Del Bærdeles smalt, mesten Bpaltformigt. Tallet af Sidetorner er altid 



mindre end hos foregaaende Art, nemlig kun omtrent 20 paa hver Side. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 8) ere forholdsvis smalere og mere langstrakte, og 

 Otolithen er kjendeligt mindre. 



Hannen (Fig. 2) ligner meget Hannen af foregaaende Art, men skiller sig, foruden 

 red de ovenfor for Hunnen anførte Mærker, ogsaa noget i de secundære sexuelle 

 Characterer. 



Det til de ovre Antenners Skaft fæstede haarede Appendix (Fig. 9) er saale- 

 des forholdsvis kortere, neppe mere end halvt saa langt som Skaftet. 



De y dre Kjønsvedhæng (Fig. 10) ere derimod større og tykkere, mesten af 

 Bidste Fodpars halve Langde. 



3die Par Bagkropslemmer (Fig. 11) have den ydre (iren simpelt konisk og 

 kun forsynet med en enkelt terminal Borste. 



4de Bar Bagkropslemmer (Fig. 12) række adskilligt udenfor Spidsen af del 

 midterste Halevedhæng. I sin Bygning ere de meget nøie overensstemmende med samme 

 bos foregaaende Art, men skille sig strax ved den meget betydeligere Længde af den 

 ydre (irens Kndesvøbe. 



tværende Art, der vistnok tidligere har været sammenblandet med foregaaende, 



