• 



Pleopoda penultimi paria in mare ultra apicem telsonia porrecta, ramo externo 

 flagello Bingnlo biarticulato -at elongato inatracto. 



Tekon tertiam corporia poatici longitndinia partem eqvana, elongato-qvadrangulare, 

 apicem veraua Benaim paulo attenuatam, poetice medio profunde incisum, incisara tertiam 

 fere telsonia longitndinia partem occnpante antice raide angtuta, fere rimæformi, lo 

 terminalibua obtoaia acnleo anguli exterioria brevi armatis, spinia marginalibos utrinqve 

 cirdter 16, ultimo ah apice Bal remoto. 



Uropoda anguata, lamina interna telsone paulo breviore otolitho sat magno pras- 

 ilita. intua sut) setis marginalibua aculeia ti armata, externa Ula plus tta parte longiore, 

 Bublineari. 



rpua nunc pellucidum maculis arborescentibua singulis regulariter dispositis 

 oniatum. nunc totum denae fulvo vel brunneo pigmentatum. 



Longit. feminæ adults i*»"», maria paulo minor. 



Beskrivelse af Hunnen 



Længden er Bædvaulig omkring ismm, g den er saaledea betydelig mindre end 

 i det foregaaende omtalte Arter. 



Farven er meget variabel. Snart er nemlig Legemet ganske gjennemsigtigt og 

 nå sten vandklart. snart er det saa tæt pigmenteret, at det bliver ganske ugjennemsigtigt og af 

 en mere eller mindre intensiv gul eller rødbrun Karve. Dette kommer af den mere eller 

 mindre Btærke Forgrening ai Pigmentpletterne, hvia Kjerner man vil tinde have en meget 

 regelmæasig Anordning. Som Baedvanlig ere de tydeligst udprægede paa Bagkroppen, hvor 

 tier paa hvert .Segment sees i Midtlinjen en dorsal og en ventral Pigmentplet, hvorfra 

 svagere eller Btsrkere ForgreningeT udgaa. Paa de ovre Antenners Skaft rindes en meget 

 di.-tinkt Pigmentplet, der har den samme Beliggenhed som hos de '2 foregaaende Arter. 

 K.n anden sees paa de nedre Antenners Blad nærmere dettes Ende. Paa det midterste 

 Balevedbæng tindes i den forreste Del 2 jevnsides stillede Pigmentstjerner og paa enhver 

 af de .' Sideplader en lignende. Disse Pigmentpletter danne tilsammen over Haleviften en 

 enkelt noget buet Kad. 



Kro ps f ormen er (se Tab. XXVII, Fig. 1) betydelig kortere og mere underastsig 

 end hos de i i det foregaaende omtalte Arter, og Forkroppen er i sin forreste Del neppe 

 Bmalere end Bagkroppen. Denne afamalnes kun ganske Bvagt bagtil og har Bidste Seg- 

 ment af temmelig betydelig Længdf. 



R • -kjoldet er meget kort og dskkeraom hos de foregaaende Arter kun ufuld- 



tdigt Forkroppen. Kortil i Midten er det kun ganske svagt udbuet, aden nogen tyde- 



ligt markeret Pandeplade, hvorfor den temmelig stærke fra Pauden mellem Øinenea Inser- 



tion udgaaende tornformige FortaatS trader tydeligt frem. De nedre forreste Bjørner ere 



som hos de 9 foregaaende Arter tydeligt vinkelformigt fremspringende. 



