Corpus ubiqve pigmento læte robro, fulvo el brunneo arborescente orhatum. 

 Longit feminæ adalta l&m 



Beskrivelse si Hunnen 



Lsngden hos faldvoxne Individer er ialmindeligbed nogel mindre end hos fore- 

 ganende Art og overskrider neppe di»»»- 



Hele Legemet er prydel med et i forskjellige Farvenuancer, gult, rødt og brunt 

 overgaaende forgrenet Pigment, der Bamler sig i større, temmelig regelmæssigl fordelte 

 Skygninger. Legemet faar herved et eiendommelig broget Ddseende, hvilket har givet 

 anledningen til Artsbenævnelsen. Paa Bagkroppens Rygside sees de sædvanlige Pigment- 

 rner; men disse ere langtfra Baa skarpt markerede som hos de foregaaende Arter. 

 Brystposen er ialmindelighed saa tæt prydet med mørke Pigmentforgreninger, at den faar 

 en temmelig ensformig castaniebrun Farve. Paa dr nedre Antenner- Blad og Baleved- 

 hængene Bees ingeo tydeligt begrændsede Pigmentstjerner; derimod ere disse Vedhæng 

 mere eller mindre tydeligt farvede med et diffust rødgult Pigment. 



Kro pst ormen er ise Tal). XXIX, Fig. 1) vistnok temmelig slank, men langtfra i 

 den Grad som hos foregaaende Art. Forkroppen afsmalnes lieller ikke saa Stærkt forti! 

 og er her neppe smalne end Bagkroppen. henne er kraftigt udviklet og aftager siirces- 

 sivt i Urede bagtil: dens sid.ste Segment er temmelig Btærkt forlænget 



RygskjOldet er som hos de foregaaende Arter meget kort, Saa at s i 1 1 s 1 1 • For- 



kropssegment og den dorsale Kri af det foregaaende bliver ubedækket, Fortil er det 

 kun lidet fremspringende, og den i Midten stumpvinklede Panderand lader derfor Øinenes 

 [nsertion ganske nbedækket De nedre forreste I ljomer ere uddragne til en afrundetLap, 

 der delvis (hekker til Siderne de nedre Antenners Iiasaldel. 



Oinene ere korte og tykke, neppe længere end brede og af kort pæredannel 

 Form. Da de tillige staa tæt sammen, rage de kun yderst ubetydeligt ud over Ryg- 

 - ler. 

 De øvre Antenners Skaft (Fig. 3) er temmelig kort og kraftigt bygget 1 

 lBte I. ed er omtrent saa langt BOm de 2 øvrige tilsamnirii Og gaar udåd ud i rn tem- 

 melig stærkt fremspringende, med en Del divergerende Børster besat Fortsats, Sidste 

 er tydeligt udvidet mod Enden og bærer i den indre Kant :;. ved det indre Bjørne 

 tærke Fjærbørster, Svøberne ere temmelig Btærkt forlængede, og den ydre omtrent 

 dobbelt saa lang som den indre. 



De nedre Antenners Blad (Fig. n er ganske kort. neppe mere end ' , læn- 



end dr øvre Antenners .^katt, og af en meget eiendommelig Bkjæv, rhombisk Form. 



Det er ikke fuldt ; Gange saa langt som bredt og bar Enden særdeles Bkjævt afokaaret 



i Retningen indenfra udåd, Baa at det indre Hjørne i 1 orm af en Mnal tungeformig I ort- 



ger langt frem foran det ydre. Den ydre Kant ai Bladet er ganske glat og løber 



