G8 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 10 og 11) er forholdsvis temmelig kort, 

 idet det neppe opnaar mere end >/* af Bagkroppens Længde. Det viser den sædvanlige 

 aflangt firkantede Form og afsmalnes ganske jevnt lige fra Basis af, saa at Sidekanterne 

 faa et næsten fuldstændig lige Forlob. I sin forreste Halvpart ere disse ganske nøgne, 

 læugere bagtil staa paa hver Side omtrent 10 smaa Torner, hvoraf den bågeste er noget 

 fjernet fra Spidsen. Bagtil er Vedhænget ved et temmelig dybt, '/ 5 af dets Længde ind- 

 tagende, vinkelformigt Indsnit delt i 2 tilspidsede Flige, hvoraf enhver paa Spidsen bærer 

 en usædvanlig lang bagud rettet Torn. Indsnittets Kanter ere som sædvanligt fint og 

 regelmæssigt tandede. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 12) ere af sædvanligt Udseende. Den indre Plade 

 er omtrent af samme Længde som det midterste Halevedhæng, stærkt opsvulmet ved 

 Basis samt her forsynet med en vel udviklet, skjondt ikke meget stor glasagtig Otolith. 

 Langs den indre Rand af denne Plade tindes under Randbørsterne 7 med temmelig lange 

 Mellemrum skilte Torner. Den ydre Plade er omtrent % længere end den indre og af 

 lineær Form. 



Hannen kjender jeg kun efter et mindre, endnu aabenbart ikke fuldt udviklet 

 Exemplar. 



Det til de øvre Antenners Skaft fæstede Appendix var kun tilstede i Form af 

 en ubetydelig konisk Fortsats uden al Børstebesætning. 



3 d i e Par Bagkropslem mer havde den ydre Gren ligeledes særdeles kort og 

 knudeformig. 



4de Par Bagkropslemm er (Fig. 13) vare mere udviklede, skjøndt betydelig 

 kortere end hos de i det foregaaende omtalte Arter, idet de neppe rakte til Enden af 

 sidste Segment. I sin Bygning lignede de meget samme af følgende Art. Basaldelen var 

 simpel aflang-firkantet, og den indre Gren omtrent af samme Udseende som de tilsvarende 

 Lemmer hos Hunnen. Den ydre Gren dannede en simpel cylindrisk Stamme af Basalde- 

 lens dobbelte Længde og inddelt i 5 Led, hvoraf det Iste var længst, de 2 sidste ganske 

 korte og hvert bevæbnet med en forholdsvis kort, ucilieret Torn (rudimentær Svøbe). 



Efter nøiere Undersøgelse og efterat have confereret med Norman, maa jeg nu 

 anse denne af mig tidligere som en ny Art under Benævnelsen M. auran ti a opførte 

 Form som identisk med den af nævnte Forsker (1. c.) beskrevne M. Lamornæ. Den er 

 let kjendelig fra alle vore Mysiser ved sin usædvanlig korte og undersætsige Kropsform, 

 blodrøde Farve samt ved Antennebladenes og det midterste Halevedhængs Form og 

 Bevæbning. 



Arten er foruden ved Norge kjendt fra de britiske Øer (Couch, Norman), Bohuslan 

 (Goes) og Danmarks Kyster (Meinert), men synes overalt at være sjelden. Hos os har 



