



hed som de til Vedhængets Sidekantei fæstede. Indsnitteta Kantei en som sædvanlig tæl 

 besatte med fine romer. 



De ydre Halevedhæng (Fig. LO ere al meget spinkel Pora. Den indre Plade 

 er Doget kortere end det midterste Halevedhæng og al .-mal lancetdannel lunn. aud Ba 

 temmelig stærkt opsvulmet og forsynet med en stor og tydelig glasagtig Otolitb. Lai 

 den indre Kant ai denne Plade Lindes onder Randbørsterne omtrenl 11 tynde Torner. 

 Den ydre Plade er aæsten '/, længere end den indre, særdeles smal, Lineær og Bvagt ud- 

 adkrummet. 



Bauen (Fig 2) er omtrent af Hunnens Størrelse og let kjendelig ved de be 



skarpt udprægede sexnelle Characterer. 



Det ul de øvre Antenners Skaft fæstedt Appendix (Fig. 11) er ganske usædvan- 

 lig stærkt forlænget, selv nogetlængere end Skaftet, og al en Bærdeles smal, Bammentrykt 

 Form. Det er langs den nedre Kant besat med tætte, men forholdsvis korte Haarbørster. 



De ydre Kjønsvedhæng [Fig. 13) ere af sædvanligt I dseende og middelmaadig 

 Størrelse. 



Idie Par Bagkropslemmer (Fig. i-">> have Basaldelen temmelig Btor og mu- 

 skuløs, af aflang firkantet Form. Den ydre dren er noget længere end den indre, af smal 

 cylindrisk Form og delt i i tydelige Led, hvoraf det iste er storst. 



ide Par Bagkropslemmer (Fig. 14) ere særdeles kraftigt udviklede og række 

 omtrent til Enden af de ydre Halevedhæng. Basaldelen er temmelig smal, uden nogen 

 bemærkelig Indknibning ved Enden. Den indre tiren er af sædvanligt Udseende og be- 

 ende al' 9 Segmenter, et kort og bredt basalt og et smalt med Btærke Fjærbørster 

 besat Knde- I >< ■ ii ydre Gren er særdeles stærkt forlænget, smalt cylindrisk og som 



hos de øvrige Arter delt i 3 Led, hvoraf Iste, 3die og 4de omtrent ere ens lange, medens 

 2det og 'ite ere betydelig kortere. Kra Enden af sidste Led udgaa 2 ulige lange, diver- 

 gerende Svøber. Den indre af disse er 2-leddet og neppe mere end halvt saa lang som 



len ydre; ' se i 1 Enden en tæt Leddeling og ere i den ene Kant besatte med 



fine Torner. 



Sidste Par Bagkropslemmer (Fig 15) have et tydeligl afsat kort Rodled, 

 hvori et Par tynde Muskelbundter sees. 



Nærværende ved Formen af Antennebladene fra alle de i det foregaaende omtalte 

 Arter let kjendelige anselige Mysis blev først opdaget at Prof. Lilljeborg ved Skannes 

 Kyster Kullaberg] Den er desuden kjendt n-a de svenske Østersøkyste s), Dan- 

 mark (Meinert), Grønland (Krøyer), Nordamerikaa Nordostkyst (Smith) samt Kl. md. hvor 



selv li. ir tåget dm onder Iste Nordhava-Ezpedition. Hos os har jeg truffet de 



almindelig ved Lofoten og hele Finmarkens Kyst lige til Vadsø, endelig i Tr Ihjems- 



ii -amt paa en enkelt Lokalitet i det indre al Christianiafjorden (Svelvik). 



