84 



kort og utydeligt begrændset fra den indre Gren. der er enkelt, pladeformig og omtrent 

 at samme Udseende som de tilsvarende Lemmer hos Hunnen. Den ydre Gren er derimod 

 stærkt forlænget og overordentlig tynd, cylindrisk samt noget bugtet. Den bestaar kun 

 at .' Led, hvoraf det Iste er længst, omtrent 3 Gange saa langt som det sidste, samt ved 

 Knden i den ydre Kant forsynet med en kort Torn. Sidste Led bærer paa sin Spids 2 

 betydelig længere, i den ene Kant tint tandede Torner eller Svøber af ens Længde. 



Nærværende fra de i det foregaaende omtalte let kjendelige Art hører til en sær- 

 egen Underafdeling af Slægten Mysis, der væsentlig er characteriseret derved, at det mid- 

 terste Halevedhæng er enkelt, ikke kløftet i Enden, samt ogsaa udmærket ved flere andre 

 Eiendommeligheder. Den er den eneste Art af denne Gruppe, som forekommer hos os; 

 men i andre Have tindes flere nærstaaende Former, saaledes i Middelhavet 2 Arter, M. 

 longicornis Edw. og M. truncata Heller, ved Nordamerikas Østkyst 1 Art, M. americana 

 Smith. Denne sidste ligner særdeles meget vor Art, men er dog, som af Smith paavist 

 og som jeg selv ved egne Undersøgelser har kunnet overbevise mig om, sikkert arts- 

 forskjellig. 



Den her omhandlede Art blev først opdaget af V. Thompson ved Kysten af Irland. 

 Senere er den gjenfunden paa flere andre Punkter ved de britiske Øer, fremdeles ved Bel- 

 giens Kyst (v. Beneden), ved Danmark (Kroyer) og i Østersøen lige op til den botniske 

 Bugt (Goés). Hos os har jeg truffet den i betydeligt Antal i et Brakvand nær Christiania, 

 fremdeles ved Vallø og Tønsberg samt ved Trondhjem. Derimod tindes den ikke i vor 

 arktiske Region, og Angivelserne om dens Forekomst ved Finmarken grunde sig aaben- 

 bart paa en Misforstaaelse eller Forvexling med andre Arter. 



I sin Levevis er den en udpræget littoral Form, som alene er at træffe nær Stran- 

 den og paa ganske grundtVand. Især synes den at ynde saadanne Steder, hvor Søvandet 

 er mindre salt eller brakt. 



Gen. XII. 



Mysidella, g. o. Sårs, isn. 



(.'haract. gener. 



Corporis forma brevis et obesa. 



Scutum dorsale plus minusve evolutum, supine sat arcuatum, angulis infero- 

 lateralibus rotundato-exsertis. 



