107 



angnate lingvæforme vel lanceolatom, prope basin Bubito sal instrictum, dein sensim atte- 

 nuatum, marginibas lateralibus leviter Bexuosia et dense aculeatie, aculeis paulo inæqvali- 

 1'iis, apice integro, anguste truncato, sptnia 9 elongatia retro vergentibus el ; aliia inter- 

 mediis molto minoribns armato. 



CJropoda laminia raide insqvalibus, interim telsone nonnihil breviore, lanceolata, 

 margine interno toto buo seida aculeato, basi leviter tumefacta el otolitho permagno in- 

 Btracta, latnina ezterna interna pina tertia parte longiore, oblongo-sublineari, apicem 

 versna sat attennata. 



Corpus pellucidum pigmento luteo et fusco 1 1 i * - el illic ornatum 



Longit feminæ adultæ 27™». 



Beskrivelse at' Hunnen. 



i Bngden af de Btørste Individer gaar op til -r,"""-, og den er saaledes en ai 

 vore anseligste Mysider. 



Legemet er temmelig gjennemsigtigt, men altid mere eller mindre broget af for- 

 lligt farvet, i gult, brunt og rødligl overgaaende Pigment, der ikke er afsat i Form 

 at forgrenede Stjerner, men Bom mere eller mindre tydelig! begrændsede Skygninger, ord- 

 nede paa forskjellig Vis. Brystposen er ialmindelighed mere ensformigt rødbrundl pig- 

 menteret og ogsaa Fødderne ere raere eller mindre intensivt farvede paa lignende Vis. 

 h øvrige Eropsvedhæng ere derimod mindre rigeligt pigmenterede. Dog strækker sig fra 

 Enden af Bidste Segment en temmelig intensiv rødbrun Skygning ud over hele det midter- 

 Bte Balevedhæng. 



Eropsformen er (se Tab. XI. I. Fig. 1) som hos den typiske Art. M. insignia : 

 temmelig kort og undersætsig. Bagkroppen er imidlertid hos nærværende Art al en langt 

 kraftigere Bygning og fortil kun lidet smalere end Forkr oppen. Dens sidste Segment er 

 noget, skjøndt ikke meget længere end ile øvrige. 



Rygskjoldet er forholdsvis noget -tune end hos M. insignis, idet de hagre af- 

 rondede Sidelapper hva Ivr Big udover Siderne af sidste Forkropssegment (sml. Tab. XI. II. 

 Fig, 6). Da imidlertid dm bagre Kant i Midten er temmelig dybl udrandet, blive dog de 

 2 ridste Segmenter oventil delvis ubedækkede. Fortil i Midten danner Rygskjoldet en ty- 

 delig, stumpt tilrundet Pandeplade, der skyder frem mellem (linene, hvis [nsertion den 

 dækker; under .len Bees en tydelig, skjøndt ikke meget Btor Frontaltorn. De nedre for- 

 • Bjørner ere (sml. Tab. XI. II. Fig 6) noget udtrukne og danne en næsten ret Vinkel. 



Omene ere me^et -tm-e. omend forholdsvis noget mindre end hos den typiske 

 Art, og af temmelig regelmessig pæredannet Fonn, med Længden noget større end lie- 

 den. Da de ere adskilte i Midten ved et temmelig betydeligt Mellemrum, rage de til hver 



1 Sc Tab. IX. 



ir 



