8 .Mtalános rész. 



A kis patkósdenevér hártyás orrfüggeléke, Rcddd szerint,* nem 

 egyéb, mint a külső bőr kettőzete, melynek főtömege szabályos, sokszögű 

 sejtekből összetett zsírszövetből áll. Az irha ebbe a szövetbe kötőszövet- 

 ből és csavaros lefutású, rugalmas rostokból í'űló nyujtványokat bocsát. 

 Tapintó testecskéket állítólag nem találtak benne. 



Mint minden ' emlős állatnak a bőrét, ügj' a denevérekét is sző- 

 rözet borítja, mely a fejen és a törzsön s a vitorlák eg>- részén elterülő, 

 1.I0 gyakran a fíirkra és a végtagokra is kiterjedő, összefüggő bundát 

 képez. A denevérbunda legfőbb sajátsága, hogj' egész terjedelmében 

 í\^yncntű ih'mezs:örökbül vau összclcve, vagj'is hog_\' a más emlős állatok 

 bundájában oly általánosan elterjedt gyapjúszört nélkülözi. A szőrök itt 

 is az irhába mélyednek, a szőr tövét körülfogó lüszöbc Ifollkulns pili), 

 melybe faggyúmirígyek nyílnak s melyek alatt a szőr szárához (scapus 

 pili) sima izomelemekből álló, tinóm t-nulőiziiiok uirrcrtons pili) tapad- 

 nak, hogy a szőrözetnek koronkínt szükséges fclborzolásál végrehajt- 

 hassák. 



A szőr töve a tüsző közelében vékony és hasadozott, fölfelé azután 

 fokozatos vastagodásnak indul s alsó harmadában sajátságos, löUsáülakii 

 lagok jelentkeznek rajta, erre megszűkül és tagjai elvesztik jellemző alak- 

 jukat, majd ismét vastagodni kezd és többé-kevésbbé sima felületet kapva, 

 finoman vékonyodó csúcsban végződik. Szerkezetére nézve lényegesen 

 különbözik más emlős állatok szőreitől. Likacsos bclállowánya (síibslaitlia 

 iiit'Jiilaris) ugyan ép úgy egyfolytában húzódik végig a szőr belsejében,'' 

 mint más emlősíikén, azonban a kircgálloitiátty {síibslaiilia corticalis) a 

 zsurlók tölcséresen tagolt szárára emlékeztet ; látszólagosan (oldalnézetben), 

 mintha egyes, egymásba dugott tíilcsérekből volna összetéve, valójában 

 azonban ezek széle folytonos csavarmenetben fut a sz<)r kíirül. A tölcséres 

 tagok í7 szőr alsó Itaritiadábaii az egyes nemekre és fajokra jellemző 

 íillandó alakban, nagysí'igban és számban lépnek fel, a külíinbségek azon- 

 ban íiz egj" nembe tartozó fajokon oly finomak, hogy csak mikroszkóp 

 segélyével, 300- 7(X)-szoros nagyítással tanulmányozhatók. A csavar- 



' «Dcr Nasenaufsatz Jcs Kliinoloplnis liippocrcpis», Zcitschr. f. wisscnsch. Zoologic. 

 X.XIH, 1H7:1 



' Valamennyi cmlös állat kiiziitt a fogas czeleknrk van a Icgliiányosabh szőiiizctük, 

 mert itt már gyakran csak az ajkakon megmaradt 2 — H bajuszscrte, vagy csak az cbrcnyi 

 állapotban mutatkozó szőrözet árulja el. hogy őseik szőrös testiiek voltak, de a vizi élet- 

 hez való alkalmazkodásukban elvesztették szőrözetükct. 



' Egyes fajokon, így a fehértorkú denevéren (Vtspertilio murinus \..) s az északi 

 denevéren (Vcspertilio borealis Nilss.) a szőr fehér, vagy sárga szinü hegye elvesztette 

 bélálloniányát s helyet le\xgő foglalta cl. 



