olyan hosszú^ mint a többi négy, egymás iíözt egyforma hosszúságú ujj 

 bármelyike. A hüvelykujj két perczből, a többi négy ujj mindegyike három 

 perczből áll. A lábtőcsontok közül a bokacsont vagy ugrócsont (astragalns 

 s. talns) kissé domború izületi lappal illeszkedik a sipcsonthoz s a sarok- 

 csonttal {calcanctis s. 05 calcis) való izüléséhez közel egy kis reczeszerű 

 horpadása van, mely a szárkapocs végét veszi fel ; a szárkapocs vége 

 azonban a sarokcsonttal is izül. A jól kifejlett sarokcsonti bütyökről {titber 

 calcanei) ered az ú. n. sarkaittyücsont (procalcaneiis', mely a fark- 

 vitorla feszítésére szolgál. A sarkantyúcsont alaprésze csontos, végső része 

 porczos : egészben véve oly hosszú lehet, mint a lábszár ; leghatalmasabb- 

 ott, a hol a farkvitorla nagy, de a fark maga csökevényes (Mormops), 

 némely melegövi fajon azonban a farkvitorlával együtt visszafejlődik. Leche 

 Meckel-\e\ együtt azt tartja, hogy a sarkantyúcsont nem egyéb, mint a 

 sarokcsont különvált nyújtványa (epiphysise). A Noctilio- és Rhinopoma- 

 nemnek Leche szerint hatodik lábujja is van, mely a sajkacsoiittal {ns 

 navicitlare) és a belső ikképü csonttal [entoctmeiforme) izül. 



Minthogy a denevérláb hosszanti tengelye nyugváskor is, repüléskor 

 is a lábszáréval esik össze, a denevéreket talponjáróknak kell tekintenünk. 



Az izomzat. 



A denevérek iznuirendszcre {systenia iiiiiscnlaris) más emlősökétől 

 sok tekintetben eltérő alakulatú és eloszlású, a mennyiben egyfelől oly 

 izmokra bukkanunk, melyek más emlős állatban egyáltalán nem, vagy 

 teljesen más alakban találhatók fel, másfelől pedig egyes izmok más 

 emlősök azonos izmaihoz képest túlságos fejlettségük, vagy ellenkezőleg 

 nagyon csökevényes állapotuk által tűnnek ki, végül más emlősök sok- 

 féle izma teljesen hiányzik a denevéreken. A denevéreket különösen jel- 

 lemző izmok közül felemlíthetjük a szélfogó egyik izmát : a nyakszirt- 

 hüvelykizniot (m. occipito-pollicalis), \'agy az öregvitorla egyik izmát : a 

 hát-vitorlaizuiot {in dorso-patagialis), megemlíthetjük továbbá, hogy a 

 csiiklyásizoni {ni. trapezins) csak a 11 első hátcsígolyáról ered és fej- 

 felőli része hiányzik, a csüllöalakn izom (m. rhomboideiis) nagyon erős 

 és minthogy a fej- és nyakfelőli része hiányzik, teljesen osztatlan, a delta- 

 izom (;;/. deltoidens) kulcscsonti része a nagy mellizomnial (/;/. peetoralis 

 major) nőtt össze, a nagy mellizom rendkívül erőteljes, a hollóorr-kar- 

 izom (;;/. coraco-brachialis) ellenben csökevényes, a hosszú kar-orsóizom 

 (m. snpinator longus) hiányzik stb. 



Figyelemre méltó, hogy a lapoczka alatti izom (m. snlKseapnlaris), 



