még az I-ső kézközépcsontra is bocsát egy pamatot. A Pleropus-féléken 

 kurta hüvelykfeszítő izom is található, míg egy úgynevezett „interosseal 

 adductor"-t hosszú hüvelykfeszítö izomnak tekintenek. A vlfj/o/Zs-féléknek 

 tulajdonképeni hosszú hüvelykfeszítö izmuk van. 



A görgeteg borintő izom (m. pronalor teres) a felső karcsont 

 belső bütykéről (condylus internus humeri) ered s valószínűleg az orsó- 

 csont külső szélének középtáján tapad meg. Működése az alsókar hajlí- 

 tásában és az orsócsontnak befelé forgatásában áll. 



Az orsócsonti kéztőhajlító izom (m. flexor carpi radiális) az 

 előbbivel azonos eredetű s több denevérfajon a Il-ik kézközépcsontra 

 tapad, a Pterygistes-nemhen azonban hiányzik. Működése a kéznek az 

 első kézizület haránttengelye körül hajlitásában s az orsócsonti oldalra 

 húzásában áll. 



Az ujj hajlító izom (m. flexor digitoriim). Ezt az izmot az ember 

 kezén három külön izom képviseli, ü. m : a felületes ujjltajlitó izom 

 (ni. flexor digitorntn snblimis), a mély njjliajlitó izom (ni. flexor digi- 

 tormn profnndus) és a hosszú hüvelykujjhajlító izom (m. fllexor pollicis 

 longus). Naumann és Maisonnetive a Pterygistes- és Myotis-nQmxe nézve 

 csak egy ujjhajlító izmot állapítottak meg, mely az első, harmadik és 

 negyedik ujjon tapad meg. Macalister szerint a felületes ujjhajlító izom 

 hiányzik, még pedig Windle szerint valamennyi denevéren. Huriiphry a 

 Pteroptís-nemve nézve mind a kettőt leírja, még pedig a felületes ujjhaj- 

 lító a felső karcsont belső bütykéről (condylus internus humeri) és az 

 orsócsont kezdő részéről ered s az első ujj kézközép-ujjperczi izületének 

 lencsecsontjára, valamint a második ujj második perczének tövére tapad, 

 ellenben a mély ujjhajlító a felső karcsont belső bütykéről a singcsont 

 mellső felületéről s az orsócsontról ered és az 1 — 3 ujj végső perczére 

 tapad. Az izom a megfelelő ujjperczeket hajlítja be. 



A singcsonti kéztöliajlító izom (m. flexor carpi ulnaris) az 

 alsókar singcsonti oldalszélén fut le s Macalister szerint a denevérek 

 legtöbb faján legnagyobb részében a singcsontról ered és csak egy kis 

 pamatja indul ki a felső karcsont singcsontí bütykéről (cond. med. humeri). 

 Winge legújabb kutatásai szerint a Rhinolopluts-, Nycteris- és Myotis- 

 nemben csupán a felső karcsontról, ellenben az Artobius- és Macro- 

 glossus-nQmben úgy a felső karcsontról, valamint a singcsontról is ered. 

 Működése abban áll, hogy a kezet az alsó kézizület tengelye körül for- 

 gatja s ez által a tenyér és a singcsonti oldal felé hajlítja. 



A hosszú tenyérizom (m. palmaris longus) a felső karcsont belső, 

 vagyis singcsonti bütykéről (condylus medialis humeri) ered, végső ina 

 pedig különvált inaiddal lép az ujjakhoz, még pedig Winge szerint a 



