4 Altalános rész. 



Zömök testükön a vaskos, hosszúkás icjci, losid nyakat, lapított 

 rövid törzset, sugár farkat, szikár és megnyúlt mellső és valamixel 

 ke\'ésbbé vézna hátsó végtagokat s a repülőhártyát (vitorlát) különböz- 

 tetjük meg. 



Fejük egészben véve kí')rtealakú, nagysága az egész test tömegével 

 arányos ; a fe/liiö majd boltozatosán kidomborodó, majd t(')bbé-ke\'ésbbé 

 lelapuló. Arczorriik kevéssé n\újtott, gj'akran vaskos, a heg\én lecsapott, 

 vag>' tompán kerekített, olykor — a kétoldali pofamirigyek révén — 

 gumósán duzzadt. A legtöbb denevér arczorra sima {siiiiaorriuik, Gyiiino- 

 rliina), de számos fajé hárt\ás függelékeket visel (hártyásorrtuik, Phyllo- 

 rhina). Az orrlyukak az utóbbi körülmény szerint majd a csupasz orrcsúcs 

 két oldalán állnak s előfelé és kissé oldalfelé néznek, majd a hártyás 

 karély mélyében, az orr nyergén, egj'más közelében fekszenek és fölfelé 

 néznek. A simaorrú denevérek orrlyukai vese-, vagy félholdalakuak, a 

 hártyásormakéi keskeny, hosszúkás rés képében tűnnek elő. Szemeik a 

 szájzug fölött állnak s nagj'on aprók. FiiUik nag\ok, olykor majdnem 

 testhosszaságuak {PUcnlus) s általában vagy külcinváltak (pl. Vcspirlilio), 

 vagy pedig tíW'ükkel a homlokon (isszenőttck (pl. liarbastdUi. PUinlits stb.). 

 Külkagylójuk csúcsos hegyű (Rhiiinloplitis), vagy t()bbé-kevé.sbbé kere- 

 kített ; belső széle rendesen sima ívben futó, a külső azonban gyakran 

 öhlíis, karélyos, vagy szögletben kimetszett. Belső oldalán a külső szé- 

 léhez közel különböző számú, de szám szerint iiz egyes fajokon nem 

 igen állandó lumiiilnJö vehető ki, mel\ek egymással t()bbé-ke\ésbbé 

 párvonalasan híüadnak s nem egészen a közepükön egy hosszául fiiló 

 rcdü szeli őket át. Ugyancsak a fülkagyló belső oldalán, a belső 

 széléhez közel, eg>' hosszában menő borda (él) lép fel. A simaorrú dene- 

 véreket a fül belsejében álló, a fül alapjáról eredő s alak és nagyság 

 tekintetében a fajokra nagyon jellemző, mozdulatlan, hártyás fíiIfiJö 

 {tragns) tünteti ki, mely a hártyásorrú denevéreken hiányzik, illetőleg 

 mint más emlősökön, csak jelentéktelen perem alakjában van meg. .Szájuk 

 mélyen hasitolt ; a szájrést bajuszos ajkak veszik körül. 



Nyakuk nag\on rövid, külön testtagként alig tesz számcjt. Törzsük 

 lapított hengeridomú, a mell táján szélesebb, a has táján keskenyebb, 

 hátrafelé szűkülő. Két emlőjük mellükön, a hónalj mögött áll, a patkós- 

 orrú denevéreknek pedig hasuk táján két mirig>'es, emlőalakú szemöl- 

 csük van, — ezekhez szívódnak oda az újszülöttek, mielőtt a mell 

 emlőit elérnék. A hazai denevéreknek kivétel nélkül jól kifejlődött, a törzs 

 hosszánál rendesen hosszabb, sugár termetű farkuk van, mely a hegye 

 felé alig észrevehetően vékonyodik s vagy egészen a hártyás farkvítorlába 

 rejtett, vagy pedig végső egy-két percze szabadon kiáll belőle ; végső 



