L' .Utalános rcsz. 



iuii-^.u .1 denevér hátsó végtagjai és farka közt kifeszülő s a sarkantyiitól 

 támogatott farkvitorláhan. A repülőkészülék hasonlatossága azonban még 

 sokkal messzebb menő. 



A szárny maga, czélszerű alakja és terjedelme daczára sem volna 

 még elegendő a repülésre s csiikis tíJbb más tényező hozzájárulása avatja 

 igazi repülő készülékké. Ezek közül legfontosiibb a szárny izomzatában 

 megadott hajtóerő, mely nemcsak az izomzat czélszerű elrendezkedését, 

 hanem tapadó felületének nagy terjedelmét és szilárdságát is föltételezi. 

 A szárny mozgatí'i izmok a madarakéival azoimsiik, a nngj' terjedelmű és 

 szilárd tapadófelületet pedig a dombom, szorosím egymáshoz szoruló és lapos 

 bordákból összetett mellkasban, a rövid törzsnek mozdulatlanul összefüggő, 

 sőt gyakran összecsontosodott hátcsigolyáiban, a bordaporczok megcsonto- 

 sodásában, a domború, erőteljes kulcscsontokban, a Japoczka tekintélyes 

 hollóorcsonti n\újtványában s a szeg\csont tarajában találják meg. ' 



.A repülés képessége a fentebbi kellékeken kívül még eg>' elenged- 

 hetetlen föltételhez van k()tve s ez a test könnyűsége, illetőleg faj- 

 súlyának a test tömegéhez való szerencsés viszf»nya. A madár szer\'eze- 

 tében a test és a csontok levegőssége (pneumaticitá.sa» tesz eleget ennek 

 a föltételnek, a denevérekében pedig a mellkas kivételével nag\'on vézna 

 test s a szikár végtagok könn\űsége, a tüdő nagy levegőbirásji (capaci- 

 tíisa), * a bélcső vékonysága és rövidsége, a csontváz rendkívüli Hnom- 

 Siiga s a nagA' felületű repülőhártya vékonysága teljesíti ezt az élettani 

 követelmén\t. A legnagyobb súly a szegycsont tarajára tapadó vaskos 

 repülő izmokban összpontosul s ez azzal a iiagv' előn>nyel jár, hog\' 

 ezáltal a test súlypontja a munkában levő gépezet középs<> ellenálh) 

 vonalába kerül. 



A denevéreken kivül még számos más emlős-csoportot ismerünk, 

 hol a mellső s a hátsó végtagok közt hasonló, cs<ikhog>' sokkal durvább 

 és súlyosabb, szőrrel vastagon födött N'irhártya van kifeszitve, ilyenek a 

 rovarevők {I»isc\liTora)\ vag>' helyesebben a b<'>rszámyuak {Dtrnioplcra)* 



' Saját.ságos convcrgenziális hasonlatosság nyilvánul abban, hogy a Icgtuhh dencvcr- 

 nósténj'nck hátrafele nyitott, vagj- csak lazán zárt a mcdcnczcje. E jelenség valószínűleg 

 szinten a repülés mcgkönnyilésére, illctnleg ii farkvitorla kormányzó képességének loko- 

 zására szolgál, a mennyiben a merev mcdcnczc hátráltatná a konnányziis igényelte moz- 

 dulatok szabatosságát. 



' Geoffroy szerint a denevérek az cgyedüh emlős allatok, mdv.k tcstnULi - t.\l.iii 

 rcpiilcsük megkönnyítése végett lapdaszerúcn felfújhatják. 



■'' Trouessart, Catalogus Manimalíuni, IKi»7. 1. p. 16tí. 



' Alheri HuHthcr &• Old/teld Thomas, Guide to thc (lalleiies ol .Maniniaiia m thc 

 Department of Zoology of thc British Museum. London 18ÍM. p. 2ÍV £rH,s7 Hatckel, 

 Systcmat. rhylof;cnie der Wirbelthiere, III. ISH.í. p. r,f»4. 



