IV KlMsz.i. 



terén, csak mi magyarok nem jutottunk előbbre s őszintén be kell ismer- 

 nünk, hogy a mammalogia terén óriási — talán soha többé át nem 

 hidalható — ür választ el bennünket a nyugat és a kelet (!) tudományos- 

 ságától. 



Roppant elmaradottságunknak leplezgetése az igazság és a nemzet 

 ellen való bűn volna s keserűen megbosszulhatná a jövő, ha nemzeti 

 hiúságimk szálaiból szőtt esalóka képekkel áltatnók el hazánk tettre- 

 vágyó ifjúságát, mely elé százados mulasztások helyrehozatalának a fel- 

 adata tornyosul. 



Európának minden művelt nemzete már a .W'lll. század végén, 

 vagy legkésőbb a XIX. század első felében nieg\-alósitotta azt, a mi 

 nekünk még mostanság is csak elérhetetlen vág\unk. Nyugati és keleti szom- 

 szédaink mindegyike legkésőbb a XIX. század közepe tájáról való íisszc- 

 fuglaló nagy művekkel dicsekedhetik, melyek az illető országok emlős 

 állatainak természetrajzát kimeritíien tárgyalják és a fiatalabb nemzedék 

 ismeretkörének biztos tartalmat nyújtva, megszabják a jövő kutatás irá- 

 nyát ; megannyi kiapadhatatlan forrás, melyből a természethistória szin- 

 aranya csörgedez. A francziáknak egy Ciivicr. Ihsiuarcsl, Gcoffroy Siiiiil- 

 Hilairc és Falio, a németeknek .SV/zrtí'tT, \\\i^'iui\ HUisiiis cs Gicbcl. .iz 

 angoloknak Tcuniiiiick, (Iniy. ( joh/i/, az olaszoknak Hi<iiiii\irh\i\ svédeknek 

 Xilssoii, az oroszoknak PalUis, liranJI. Evírsiiuiiiii, a dánoknak Lilljiburi,'. 

 a hollandoknak egy Sclili\iíii jut a jósiigos végzet kegyelméből, kik mind- 

 annyian nemzetük nyelvén irják meg emlőseik természetrajzát s megraj- 

 zolják az illető faunák hű képét. Csak irántunk volt a sors mostoha, 

 csak nekünk m^igyaroknak nem akadt szakemberünk, ki a hazai emlős- 

 fauna tanulmányozásának szentelte volna erejét s még ma a XX. század 

 küszöbén sincs hazai emlőseinkről oly munkánk, mint például hogy 

 csak kisebbeket említsek — a svéd .\íIsí:oii „Skandinavisk Kauna"-ja, 

 mely 1847-ben már második kiadását érte, vagy mint liLisiiis-nuk Német- 

 ország emlőseit tárgj-aló műve, mel\- 1<S.')7 óta alig vesztett kitűnősé- 

 géből. 



.Ámde nemcsak az risszefoglalo mű\ck, hanem az alapvetés szem- 

 pontjából nélkül(")zlietctlenül szükséges előmunkálatok, az egyes rendek 

 és családok feldolgozása terén is hasonló meddílség n\ilváiuil nálunk s 



