50 Általános rész. 



a végleges fogazat foglalja el. A .V_vo//'.s"-nem fiataljai E. Rousseau szerint ' 

 22 foggal születnek (M. myotis) és pedig i -g-, c -j^, pm ÖZö s mind- 

 ezek a fogak csupa egygyökerű csücskök. A maradandó. 38 fogból álló 

 fogazat az első három hónap folj'amán tör elő. A Khiiiolophiis-nemben 

 a tejfogak Wiedersheim szerint "' „soha sem törik át a foghúst, hanem 

 már az állat születése előtt felszívódnak, a fogx'áltás tehát az anyaméhen 

 belül történik s a tejfogak egyáltalán nem lépnek működésbe". Richárd 

 Hertwig talán ezen az alapon sorozza a denevéreket a fogat nem váltó 

 emlősök (monophyodonta) csoportjába, ^ mely felfogás azonban csak nagj' 

 megszorítással s akkor is csupán csak a patkósorrúakra nézve állhat meg, 

 mert más csoportokban a tej fogak nemcsak hogy áttörik a foghúst, 

 hanem sokáig meg is maradnak s a fiatal állat ezek segélyével kapasz- 

 kodik ide-oda röpdöső anyjának emhijébe. ' 



A tejfogak Wicdcrshcim szerint egyneműek (honiodonti s csak a 

 végleges fogazat válik különnemű\'é (hcU-rodonl). Dobson szerint a tejfogak 

 nagyon karcsúak, heg>'esek és hátrafelé görbült csúcsaikkal, különösen 

 repüléskor, jó szolgálatot tesznek az anyja emh'iibe kapaszkodó fiatal 

 állatnak. A tejfogak korán kihullnak, azonban Dobson szerint olykor még 

 akkor is meg\'annak, a mikor már az állandó fogak is jócskán kibújtak 

 a foghúsból. E. Ronssi'uit szerint a Myotis uiyolis maradandó fogazata 

 már a tejfogak kihullása előtt jelenik meg, minek következtében gyakran 

 40, r)0, sőt még több fog van együtt. 



Petényi nagyot tévedett, mikor azt hitte, hogy „általában véve a 

 fogaknak az osztályozásra nézve alárendelt értékök van, számszerint 

 ingadozva e bajt a kihullás még növeli", '' mert a fogazat a nemek és 

 fajok megküKinböztetésének legbiztosabb alapja. A fogak száma s alakja 

 nagyon íillandó, elhelj-ezése és egymáshoz való viszonya pedig minden faj 

 keretén belül csak bizonyos, csekély határok közt ingadozik. Kihullásról 

 sem igen lehet szó, mert a sok száz denevér kíizt, melyek ft)gazatát 

 megvizsgáltam, mindössze is a nagy patkósorrú dene\'éren tapasztaltiun a 

 felső fogsor első s az alsó fogsor második csöke\'ényes elí'izápfogának a 

 kihullását, de azt is csak ritkán. Tévedésre csupán a fogak kopása adhat 



' Mcmoirc zoologique et anatomiquc sur la Cliauvc-Soiiris comnuine dito murin, 

 Magáz, de Zoolog. par Cluérin, 18Hi), '.i. füzet. 



- (Jrundriss d vcrgl. Anatomie d. Wirbelth. III. kiad., Jena 1893, p. .'ÍH1. 



^ Lehrbuch d. Zoologie, IV. kiad., Jena, 1897, p. 568. 



* Ez a műkodésváltásnak nagyon érdekes esete. Egy szerv új alkalmazkodás 

 révén új élettani feladatot tölt be s e réven biztosítja feiniiaradását. ( ir(V,/írv7;í7m, Grund- 

 riss d. vergl. .^nat. IV. kiad. 1898, p. 280). 



■' Természetrajzi Küzetek, III., I87!l, p. í)l. 



