A denevérek clctmódja. fii 



indul meg a vadászat, sőt egyes fajok a rengetegekben már déltájban 

 szálldogálnak (Pterygistes Leisleri), teljes napfényben azonban egyetlen faj 

 sem mutatkozik. A denevéreket általában a homály csalja elő rejtekükből, 

 mint Petényi-nek az a rendkívül érdekes észlelete is bizonyltja, hogy 184'J 

 július 8-án, teljes napfogyatkozás idején, Budapesten szerte röpködtek a 

 denevérek. ' Egyes denevérfajok torony magasságban, mások sokkal ala- 

 csonyabban, némelyek pedig alig egy-két arasznyira röpködnek a föld, 

 vagy a víz színétől; így a Pterygisfcs noctnla 60 — 100 m., az Eptesiais 

 serotinus 15 — 20 m., a Myoiís Danbcntonii 0'5 m. magasságban száll- 

 dogál. A röpülés módja, megkezdése és magassága a fajokra nézve annyira 

 jellemző, hogy a gyakorlott megfigyelő meglehetős biztossággal ismerheti 

 fel a repülő állat faját. 



A vadászat ideje estétől hajnalig tart, csakhogy a röpdöső állat idő- 

 közönkint hosszabb, vagy rövidebb pihenőt tart, még pedig e czélból nem 

 tér vissza vaczkába, hanem akármelyik fa ágain, vagy valamely más 

 rejtett helyen kapaszkodik meg. A vadászó állatok hajnal előtt általában, 

 de különösen őszszel, korábban térnek rejtekükbe, mint a mennyi idővel 

 alkonyat után elhagyták. 



Nagyon figyelemre méltó a repülés megkezdésének s a nap lenyug- 

 vásának ideje közt fennálló viszony törvényszerűsége. Ez a két időpont 

 kora tavasztól kezdve mindinkább távolodik egymástól, május közepétől 

 június közepéig a legnagyobb az eltérés, június közepétől kezdve pedig 

 fokozatosan közeledik egymáshoz, a nélkül azonban, hogy őszszel oly 

 közel érne egymáshoz, mint tavaszszal volt. Ez a biológiai törvénj'szerű- 

 ség minden bizonynyal a rovarélet gazdagságával függ össze, mert már- 

 czius közepétől május közepéig még kevés a rovar, a denevéreknek tehát 

 napnyugta után hamarább kell megjelenniök, hogy hosszabb ideig vadász- 

 hassanak ; a rovarélet május közepétől június közepéig a leggazdagabb, 

 a denevérek tehát rövid vadászattal is beérhetik ; június közepétől pedig 

 a fokozatosan megcsappanó rovarélettel lépést tartva, mindinkább kinyújt- 

 ják vadászatuk idejét. Ennek a biológiai törvényszerűségnek Altnni volt 

 a felismerője, ki Münster környékén (Westfáliában) a Daubcntonii, pipi- 

 strelltis és serotinus fajok röpülésének megkezdését gondosan megfigyelve, 

 nagyon átnézetes graphikonban fejezte ki észleletei eredményét. '•' Altiitn 

 rajzából nemcsak az derül ki, hogy a denevérek június közepén jelennek 

 meg napnyugta után a legkésőbben, hanem hogy az egyes fajok meg- 

 jelenésének ideje között állandó külíinbség \'an, a mennyiben a pipishrihis 



' Természetrajzi Füzetek, III. 1879, p. 200. 

 - Forstzoologie, 1. 1.S72. p. 18. 



