76 .-Útalános rész. 



nagy ritkán s csupán némely patkósdenevéren tapasztalható, de akkor 

 sem a középső felső metszőfogak, hanem az első hézagfog (előzápfog") 

 szokott kihullni ; a felső metszőfogak közt található hézag nem kihullás 

 következménye, hanem a denevérek jellemző tulajdonsága. A hazai dene- 

 véreken a fogak száma soha sem '26 — '28, hanem 32, 34, 36, vagy 38. 

 Kisebb jelentőségű baj, hogy a munkálat folyamán alsó metszőfogak 

 helyett felső metszőfogakat, szemfog helyett felső zápfogakat, hézagfog 

 vagy előzápfog helyett pótlékfogakat, a szőr töve helyett szőrvégeket 

 (p. 203) olvasunk, mert ez csak a dologhoz nem egészen értőt hozza 

 zavarba, azonban nagyobb hiba, ha a Kliiimlopluis-nem fogképlete ilyen 

 alakban jelenik meg : 



metszőfogak -^~^ , zápfogak -j^ vagy -qz^, niert ez egyedül így 

 helyes : metszőfogak -~ - , zápfogak -grg"- A felső állkapocsban levő 

 metszőfogak az ékcsontban gyökereznek — mondja Petényi (p. 257) — 

 holott e fogak az állközti csont (os intermaxillare) mellső végén állnak. 

 A fehértorkú denevérről azt olvassuk, hogy „az egész röpülöhártya alsó 

 lapja deres-fehér, egyszinű szőrrel fedve" (p. 252), holott a röpülöhártya 

 csak a felsőkar közepétől a térdig húzott vonalig szőrös. A patkósorrúak 

 orrfüggelékének a leírása (p. 258, 259) alig érthető. Végül nem csekély 

 hibája a munkának, hogy Petényi a közönséges nagy patkósdenevért 

 (Rhinoloplms fLTrtnn-cqiiinitni Schreb.) nem ismerte föl, hanem egy kelet- 

 afrikai fajnak a Rliinolophus clirosns Rüppel- (helyesebben Cretzschmar-) 

 nak a ne\'ét ruházta reá. 



.A Petényi postiuimus dolgozatában szereplő fajok a következők: 



1. VL-spemgo noctiíla, 



2. Vespcrngo dixcolor Suli. ( - iiniriinis L.), 



3. Plccotiis íuirittts L., 



4. Rhinoloplms liipposiilcros, 



5. Rhinolophns clivosiis Rüppel ( fL-rriiiu-eqiiiiunn Schreb.), 



6. Vespcrngo pipistrellns. 



7. l'espertilio nitiriuns Schreb., 



8. Miniopterns Selireihersii. 

 íl. W'sperns seroliniis, 



10. Rliiiidloplins ferrnni-Lquinnni. 



Hanák János piarista tanár, Petényi kortársa s az akkori idők 

 legkomolyabb törekvésű férfiainak egyike 1848-ban megjelent tankönyvé- 

 ben * elég behatóan foglalkozik a hazai denevérekkel. Bár ö maga nem 

 szalczoológus, könyve mégis örvendetes haladást jelent a magyar zoológia 



' 'renncsüctnijz, 1. Kinlösuk ós .VUklaiuk, l'estcii 184S. 



