A niagy'iiországi denevérek ircKlaliiia, névjegyzéke és elterjedése. ,S7 



Biiiz ez utóbbi dolgozatának mindössze is annyi érdemet coneedál- 

 hatok, hogy az Erdélyben közönséges fajok mellé a saját tapasztalatából 

 is újabb termőhelj'cket csatolt, noha megtette ezt oly esetekben is, midőn 

 a Daday-tól átvett faj téves, így például a Daday-Mc „ Vcsperugo Natlinsii'- 

 Pipistrdlits pipistrellus Schreb.-nek bizonyult s Bidz a Daday termő- 

 helyeit megtoldja Brassóval, — az ilyen termőhelylyel azután az ember 

 nem tud mit kezdeni. 



Biíiz-et abban, hogy Díidtiy-nak az adatait teljes jóhiszeműséggel 

 ültette át a német nyelvű irodalomba, bizonyára a legjobb szándék vezé- 

 relte, csak az a kár, hogy Daday-nak a tévedései ezen közlések alapján 

 terjedtek el a világirodalomban, a mennyiben Mojsisovics ^ a gráczi mű- 

 egyetem néhai tanára teljesen és Troucssart, a ki\'áló franczia mammalogus 

 s a legújabb emlőskatalogus irója, részben innen merítette a Magyar- 

 ország denevérfaunájára vonatkozó adatokat. ' 



Teschler György selmeczbányai tanár egy kis közlemén^'t irt^ a 

 fogságban tartott kis patkósdenevér (Rhinolophus hipposideros) és a 

 hosszúfülű denevér (Plccotus anrittis) viselkedéséről, melynek az a veleje, 

 hogy „szalonnás hússal megkínálva sokszor igen mohón tépegették azt ; 

 meglátszott azonban rajtok, hogy nehezökre esik az ezzel való táplálkozás". 



Kocyan Antal árvamegyei főerdész évek hosszú során foglalkozott 

 a Magas-Tátra kcirnyékén élő emlősökkel s egy^ dolgozatában* egyebek 

 között nyolcz. Árvamegyében észlelt denevérfajról emlékszik meg, melyek 

 lakóhelyét is jellemzi. Adatai legnagyobbrészt helyesek lehetnek, noha kissé 

 gyanakvóvá teszi az embert az a körülmény, hogy a Nemzeti Múzeumba 

 beküldött s tőle Vcspcrtigo pipistrdlus-nak jelzett példányok Myoíis 

 tnystacinns-nak bizonyultak. P'ajainak a jegyzéke a következő : 



1. Rhinolophus hipposideros Bechst. (kis patkósorrú denevér), 



2. Plccotus aiiritiis Kcys. et Blas. (nagyfülű denevér), 



3. l'cspcrtilio uiysiüciuiis Leisl. (bajuszos denevér), 



4. Vcspcrtilio íintriiiiís Schreb. (deres denevér), 



5. Vcspcrngo scrolinns Keys. et Blas. (éjjeli, vagy későn röpködő 



denevér), 



6. Vcspcrngo discolor Keys. et Blas. (kétszínű denevér), 



7. Vcspcrngo pipistrellus Keys. et Blas. (törpe denevér), 

 8 Vesperugo Xilssoiiii Keys. et Blas. (éjszaki denevér). 



' Mittheil. d. naturvviss. Ver. fiir Steiermark, Ihrg. 18SS és : Das Thicrlehcn der 

 iisterr.-ungar. Tiefebenen, 1897. 



* Catalogus Mammalium, I. 1897, VI. 1899. 



^ Természettudományi Közlöny, 108. l'üz. 1878. 



* Természetrajzi Füzetek XI (1) 1887. 



