Rhinolopliidae. 95 



Koponyájuk nagy s különösen az erőteljes orrfüggelékeket hordó 

 orrcsontok terjeszkedtek ki fölfelé s oldalirányban is tetemesen. Fogazatuk 

 legfejlettebb alakját a következő képlet fejezi ki : i -^ ; c -j^ ; pm -^:;^ ; 

 m 3~3 ^= 32, azonban más földrészek fajain az előzápfogak (prae- 

 molares) száma ^~'^ -re, sőt „Zo "i"e is leszállhat. A felső metszőfogak 

 — Dobson szerint — kétkarélyúak, ' csökevényesek s az ugyancsak 

 csökevényes állközti csont (praemaxillare) alsó lapjának végén állnak és 

 meglehetősen nagy hézag által vannak elválasztva ; maga az állközti csont 

 az orrporczról ered. A felső fogsor első előzápfoga nagyon apró ; a több- 

 hegyű zápfogak erőteljesek s éles W-alakú, kettősszélű zománcztaraj által 

 tűnnek ki, mely tarajok — miként a felbonczolt állatok gyomrában talál- 

 ható maradványok igazolják — nagyon alkalmasak a rovarok s külö- 

 nösen az állataink legfőbb táplálékát képező bogarak kemény chitin- 

 vázának a felapritására. Középső kézujjuk két perczből áll ; csökevényes 

 mutató ujjúknak nincs ujjpercze. A sipcsont (tibia) hosszú és egyenes, 

 a szárkapocs (fibula) csökevényes. 



Életmódjuk tekintetében annyiban térnek el az ugyanazon vidéken 

 tartózkodó simaorrú denevérektől, hogy esténkint később, jóval a nap 

 teljes lenyugvása után jönnek elő s e sajátságukat annak kíiszíinhetik, 

 hogy az orrfüggelékeikben megadott különleges tapintószervük s füleik és 

 vitorláik finomsága lehetővé teszi vadászatukat oly időben folytatniok, 

 mikor más fajok már nyugalomra tértek. 



A patkósorrúak Írországtól — Új-Irlandig terjedtek el, tehát a keleti 

 félgömb mérsékelt és trópusi tájait népesítik. A polynesiai suhrégió tájairól 

 eddig nincsenek biztosan kimutatva. 



A patkósorrúak családja öt nemre oszlik föl, ú. m. Rhinolophns, 

 Triacnops, Rhinonyctcris, PhyUorhina és Coelops, melyekhez összesen 

 ötvennél több faj tartozik, azonban a magyarországi fruma mindczekbí'il 

 csak a hazánkban három fajjal kép\-iselt Kliiiiolopliits-ncmct mondhatja 

 a magáénak. 



1. Genus (Ncuí). Rhinolophus GeofiV. 

 ISÓ.'l Rhinolophns Geoffroy, Desmarest, Nouv. Dict. d'Mist. Nat. 



XIX, p. 383. (lidc Dobson). 

 1831. Rhinolophns Bonaparte, Saggio di una distrib. aniin. 



vertebr., p. Ki. 

 1839. Rhinolophns Kcy seri ing <S: Blasius, Arch. f. Natur- 



gesch., p. 324. 



' Tapasztalataim szerint a hazai l'ajul<on többé-kevésbbé kúpalakúalí, egyhegyűek. 



