Rhinolophus-nem. 97 



elzárhatja. A fülkagyló belsejében nincs hártyás fülfedo, azonban belső 

 felét hosszant futó fülborda metszi át és külső széléhez közel 10 — 12 

 haráittrcdő ered, melyek külső vége villás megoszlással lép egymással 

 összeköttetésbe. 



Szárnyaik nagyon szélesek és rövidek, minek következtében nehéz- 

 kesen, a tyúkokéhoz hasonló szárnycsapdosással repülnek. Az ötödik 

 kézújj körülbelül oly hosszú, mint a negyedik ; a negyedik ujj tőize (kéz- 

 középcsontja) hosszabb, mint a másodiké és az ötödiké hosszabb, mint 

 a harmadiké, — mind oly tulajdonságok, melyek más nemekben nem 

 fordulnak elő. A szárnyaikon levő szélfogó (propatagium) is más mint 

 hazai denevéreink egyéb csoportjain, ugyanis sokkal erőteljesebb fejlett- 

 ségű, a mennyiben a felső kar fejéről eredve, az alsó kar egész hosszában 

 széles szegély gyanánt húzódik a hüvelykujj első perczéig. A hazai 

 fajokon az első lábujj két, a többi három perczű ; a fancsont fésűcsonti 

 nyújtványa (processus pectinalis = ilio-pectinalis. Dobson) nem áll csontos 

 összeköttetésben a csipőcsont (ilium) alsó-mellső felületével. 



Farkuk oly rövid, hogy a farlcvitorla hátul tompaszögű, csaknem 

 egj'enesen lecsapott. 



A koponya alakulata (1. tábla, 2 — 4. ábra) nagyon feltűnő, a 

 mennyiben a homloktájék gömbalakúan kiduzzadt, a falcsonti rész elkeske- 

 nyedik és lecsap, az orrnyereg mély horpadással válik el a homloktól s 

 a koponya a szemgödrök közt nagyon feltűnően összeszorul. Az orr- 

 porczról eredő csökevényes áll közti csont (intermaxillare) két 

 egyforma félből van összetéve, alsó részében lyukacsos, előfelé kesivc- 

 nyedő s a végén egy-egy apró, csökevényes metszőfogat hord. Az o r r- 

 csontok (n a s a 1 i a) mellső vége két gömbölyded hólyag alakjában 

 fuvódott fel, melyek mögött elég mély, háromszögalakú horpadás vehető 

 észre ; a felső állkapocs (m a x i 1 1 a) felső vége az orrcsontokhoz 

 hasonlóan egy-egy gömbölyded felfúvódást tüntet fel, úgy hogy felülről 

 egy sorban fekvő négy, vékonyfalú csontos hólyagot veszünk észre, 

 mely belülről nyilt összeköttetésben áll az orrüreggel s talán a szagló- 

 felület nagyobbítására szolgál, vagy az orr bőrfüggelékeinek beidegzé- 

 sénél játszik szerepet. Ez a négy csontosfalú hólyag némely fajokon 

 (pl. Rh. euryale) nagyon szembeszökő, más fajokon {Rh. ferrum-eqiti- 

 nuni) alárendeltebb, de teljesen soha sem hiányzik. A n y í 1 1 a r aj (c r i s t a 

 s a g i 1 1 a 1 i s) erőteljes. A rövid i n n y c s o n t (p a 1 a t i n u m) mögött és 

 alatt tisztán kitűnik a lyukacsos e k e c s o n t (v o m e r). Az e 1 ő i k- csont 

 (p r a e s p h e n i d e u m) két oldalán fekvő s z á rn y c s o n t o k (o s s a 

 p t e r \ g o i d e a) között rhombusalakú hézag marad fenn s mögöttük 

 egy-egy tojásdad, nagy nyílás látható, mely a felső szemgödri 



Méhely • Magyarország denevéreinek monographiája. i 



