Rhinolophus eiiryale. 101 



vizsg. XX. nagygyűl. műnk. hSSO, p. 2á;-! ; Trouessart, Naturaliste, 

 1884, No. 65, p. 515, fig. 7; Doria, Annál. Mus. Genova, ser. 2", 

 IV (XXIV) 188(3, p. 428; Trouessart, Catal. Mámmal. I. 1897, p. 93. 



Leírás. 



A hazai patkósdenevérek közepes nagyságú faja. Kiterjesztett szár- 

 nyainak hossza 273 — 300 '"'«, testének egész hossza 68 — 77 "'/»>, mely 

 méretből 22-5—26 %> esik a farkra; alsó karja 45—48 ""%. 



Füle (II. tábla, 1 . ábra) hosszú, előfelé a fejhez szorítva, hegyével jóval 

 meghaladja az arczorr csúcsát. A fül külső széle laposan, tompa szögben 

 kimetszett; a tőlebeny felső széle gyengén kikanyarított, mellső széle 

 szabályos ivben kerekített. 



Patkója (I. tábla, 1. ábra és II. tábla, 6 ábra) kicsiny. A nyereg mellső 

 lapja egész magasságában csaknem egyforma széles s a hegyén széles, 

 lapos ivben kerekített; oldalszélei teljesen egyenesek és csaknem párvona- 

 lasak (I. tábla, 1. ábra), noha nagj'on sok példányon fölfelé észrevehetően 

 egymás felé tartanak (convergálók). A nyereg hátulsó kapája (csúcsa) a 

 mellső lap magasságának mintegy két harmadával nyúlik fel a mellső 

 lap felső széle fölött s a lándzsához szorítva, a második rekesztéken túl, 

 a harmadik sejtbe ér. A patkónak mind a két" lebenye épszélü, csak a 

 bevágás közelében kissé hullámos s a középső zug két oldalán egy-egy 

 apró, kerekhegyií fogacskát visel. 



Szárnyai rövidek és szélesek. Az ötödik ujj tőize valamivel hosszabb, 

 mint a negyediké s jóval hosszabb, mint a harmadiké. Az ötödik ujj 

 hossza úgy aránylik a harmadikéhoz, mint 10 : 12 s az egész szárny 

 hosszához, mint 10 : 24. A harmadik ujj harmadik ize kétszer, a negye- 

 dik ujjé csaknem háromszor, ' az ötödiké azonban csak valamivel hosszabb, 

 mint a második iz a megfelelő ujjakon. 



Az öreg\'itorla csak a lábszár alsó negyedéig, vagy ötödéig terjed, 

 minek következtében a lábszár alsó vége kisebb-nagyobb terjedelemben 

 szabad marad ; — kivételes esetekben azonban az öregvitorla — legalább 

 a test egyik oldalán — nagyon közel jő a bokához. A talp harántul, 

 közvetetlen az ujjak előtt azonban hosszában redőzött. A fark az alsó kar 

 felénél hosszabb. 



Bundája világos vörhenyes-fehéres színű, a test felső oldalán söté- 

 tebb, vörhenyes-füstbarna színűre futtatott. Az egyes szőr töve szennyes 

 fehér, a vége a hátoldalon sötétebb füstbarna. Fiatal állatok sötétebb 

 színezetűek. 



' Blasius szerint csak hétszer ! 



