Rhinolophus euiyale. 



Méretek ('"^„-ben) 



A kiterjesztett szárny hossza 

 A fej és törzs hossza ' . . . 



A fark hossza ^ 



A test egész hossza 



A fej hossza 



A lül hossza 



Az alsókar hossza 



A hüvelykujj hossza 



A harmadik ujj hossza .... 



Az ötödik ujj hossza 



A lábszár hossza 



A láb hossza 



Az orrpatkó hossza 



Az orrpatkó szélessége . . . 



Vörös- 

 vári 



9 



péld. 



200 

 49 

 2.5 

 74 

 20.; 

 20 

 46 

 S 

 72 

 60 

 19 

 10 



Coro- 

 ninii 



? 

 péld. 



300 

 51 



péld. 



290 

 49 

 24 

 73 

 19-5 

 19 

 46 



8-5 

 72 

 58 

 19 

 10-5 



n 



7 



adatai 

 (átszá- 

 mítva)' 



19 

 20 

 45 



7-5 

 70 

 52-5 

 18-75 



8-75 

 12-5 



7 



Bliisiu. 

 adatai 

 (áttéve) 



273 

 42 

 26 

 68 

 19-4 

 10 

 45 



71 

 58 

 16-5 

 10 



A fajra 

 jellemző 

 szélső 

 méretek 



273—300 

 42—51 



22'5— 26 

 68—77 

 19—21 

 19—20 

 45—48 

 7-5- 8-5 

 70—72 



52-5—60 



16-5—20 



8-75- 10-5 



11-12-5 



6—7 



Az alfelnyilásig. — ' Az alfelnyilástól. 



Kgy angol hüvelyk = 25 "i/m 



Földrajzi elterjedés. 



A kereknyergű patkósdenevért Blashis legelőször Miláníj kíirnyékén, 

 később a Garda tó, Trieszt és Spalató környékén is gyűjtötte s ezen az 

 alapon dél-európai fajnak nyilvánította ; jelenleg azonban már nemcsak 

 egész Dél-Európából, haneiii Kis-Ázsiából, Syriából és Észak-Afrikából is, 

 tehát a Földközi tenger egész környékéről ismeretes. 



Magyarországról először Kolertaíi említette, ^ még pedig Zclcbor-va. 

 hivatkozva az aldunai „ Töröklyuk "-ból és a kolumbácsi barlangból, 

 továbbá Petényi-re hivatkozva a Sildós közelében levő abaligeti bar- 

 langból s a bihari Bánlaka közelében fekvő Magyarbarlangból és végre 

 Kovács-v& hivatkozva a bihari Cziklul és Serges barlangból. Ezek az adatok 

 — mint alább ki fog tűnni — igazak lehetnek, de beigazoltaknak 

 nem tekinthetők. Pctényi-nek hátrahagyott és Hermán Ottó-Xó\ kiadott 

 jegyzeteiben '' a Kolcnati felsorolta termőhelyek egy részét a következő 

 sorokban találjuk meg; „Az eredetileg Afrikából és Dalmátiából ismerte- 

 tett fajnak felfedezője Magyarországon dr. Frivaldszliy Imre úr volt, ki 



' Jahreshefte máhr.-schles . Ges. 1860, p. 153. 

 * Természetrajzi Füzetek, IV. 1880, p. 259. 



