Rhinolophus hipposideros. 107 



máhr.-schles. Ges. für 1851), p. 140; Jeitteles, Verh. zuol.-bot. Ges. 

 Wien XII., 1862, p. 248; K o c h, Jahrb. Ver. Nassau, XVII— XVIII, 

 1862—63, p. 527, 403, tab. I. Hg. 6, tob. II. fig. 14; Fatio, P^uine 

 Vertébr. Suisse, 1860, p. 37, tab. III, fig. 2, 3, 5; Altum, Forstzuol. 

 I. 1872, p. 38; Dobson, Catal. Chiropt. 1878, p. 117, tab. VII. fig. 8 ; 

 Petényi, (se. posthum.) Természetrajzi Füzetek IV, 1880, p. 258; 

 Trouessart, Naturaliste, VI. 1884, p. 501, fig. 3, 4; Doria, Ann. 

 Mus. Genova, ser. 2", IV, 1886, p. 429; Daday, Magyar tud. Akad. 

 Értekez. XVI (7) 1886, p. 5 (sec. 5. spec. typ !) ; Trouessart, Catal- 

 Mámmal. I. 1897, p. 93. 



Vesperlilio ininiitns IMontagu, Transact. Linn. Soc. IX. 1808, 

 p. 163. tab. XVIII. fig. 7, 8. 



Rhinolophtis pusillns Te m minek, Monogr. Mámmal. II. 1835, 

 p. 35 (fide Trouessart). 



Rhinolophiis mininiits Heuglin, Sáugcth. N.-Ost. Africas, 1861, 

 p. 6 (fide Trouessart). 



Rhiiiolophiis bihastatiis G e o f f r o y - S a i n t - H i 1 a i r e, Descr. 

 Egypte II. 1812, p. 132; Annál. Mus. Hist. Nat. Paris, XX. 1813, p. 259, 

 tab. 5. fig. — ; D e s m a r e s t, Mammalogie, 1 820, p. 125; F i t z i n g e r, 

 Sitzungsber. Akad. Wien LXI. I. Abth. (Febr.-Heft) 1870, p. 27. 



Rhinolophns hippocrepis Hermann, Observ. Zool. 1804, p. 18 

 (fide Trouessart); Keyserling & Blasius, Arch. f. Naturg. 

 V (I) 1839, p. 325; Wirbelth. Europ. I. 1840, p. 57; Wagner, Suppl. 

 Schreber Sáugeth. I. 1840, p. 434, tab. 62; Bonaparte, Icon. Faun. 

 Ital. I. Mamm. 1832—1841, fig. — ; Sely s- Longc ha m ps, P'aune 

 Belge, 1842, p. 19; Wagner, Suppl. Schreber Sáugeth. V. 1855, 

 p. 672 ; K o r n h u b e r, Synops. Sáugeth. 1857, p. 42 ; G i e b e 1, Sáugeth. 

 1859, p. 982. 



Rhinolophns bihastalus var. Kisnyiresiensis Dada y, Orvos-Ter- 

 mészettud. Értesítő, X (3) 1885, p. 274 (sec. 1. spec. typ!); Bielz, 

 Verh. Siebenbürg. Ver. XXXVI, 1886, p. 80; Trouessart, Catal. 

 Mámmal. VI. Appendix, 1899, p. 1278. 



Rhinolophns hipposideros var. iroglophilns Dada y, Magy. tud. 

 Akad. Értekez. XVI (7) 1886, p. 8., tab. — , fig. 1, 2 (sec. 1 spec. typ!); 

 Trouessart, Catal. Mámmal VI. Appendix, 1899, p. 1278. 



Leírás. 

 A kis patkósdenevér hazai patkósdenevéreink legkisebb faja. Kiter- 

 jesztett szárnyainak hossza 221 — 260 '%, egész testének hossza 65—73 "%, 

 mely méretből 25 — 30 '% esik a farkra ; alsó karja 36"8— 40 '%>. 



