120 Tüzetes rész. 



Válfajok. 

 Koch ' íiz cgj'es példányok színezete és nagysága alapján két vál- 

 fajt különböztet meg, melyek külön területen fordulnának elő, mindazon- 

 által maga hangsúlyozza, hogy a két alakot annyi közbeeső fokozat kap- 

 csolja össze, hogy éles megkülönböztetésük lehetetlen, annál kc\'ésbbé, 

 mert a kor s az ivar nagy befolyással \an a ivülsö megjelenésre. V'arietásai : 



1 . \'ar. germanicns. Az Alpoktól északra eső tájak lakója. A máso- 

 diknál \'alamivel kisebb, háta barnás-szürke, \'agy hamuszínű. 



2. Var. italicus. Dél-Európa lakója. Az előbbinél valamivel nagj'obb, 

 világosabb színű, hátán vörhen\'esbe hajló. 



Szerintem ezt a két változatot nem lehel fentartani, ennek kapcsán 

 azonban egy más kíirülményre mutathatok rá, mely talán inkább bevál- 

 nék fajváltozatok megkülönböztetésére, ha nem \'olna úgyszólván min- 

 den fajon tapasztalható s ez az, hogy a magyarországi, ne\'ezetesen a 

 délmagyarországi péklányok füle aránylag nagyobb temiet daczára mégis 

 kisebb, mint pl. a svájczi példányoké. Fatio svájczi példányainak 

 egész teste 90 — 90 % és füle 24 — 25 %t hosszú, - holott a dél- 

 magyarországi példányok teste 96 — 107 "'/»> hosszú és fülük mégis csak 

 19 — 22 "^i. Ez a sajátság azonban más fajokon is tapasztalható. Egy és 

 ugyanazon fajnak északi tájakon, illetőleg magasabb hegy\'ídékeken élő 

 példányai rendesen kisebb tcstfick és hosszabb fülűek, mint a délibb vidé- 

 keken élők. ^ A jelenség okát talán abhan kereshetjük, hogy északibb 

 tájakon, illetőleg magasabb hegyvidékeken, hol a ro\'arélet szegényebb, a 

 táplálék kellő mennyiségének megszerzéséhez a denevérnek nagyobb 

 felületű, tehát érzékenyebb tapintó szer\re van szüksége. 



Újabb időben Daday Jenü 



|var. homorodensisl 

 néven iiUitotta fel e fajnak egy \;ilfaj:it, ' egy példány alapján, melyet a 

 homoród-almási barlangból x'alónak mond. ■' A jellegekbi'il, nicl\ ckrc Ihiilay 

 a válfajt alapította, a következőket emelem ki : 



' Jahrh. Ver. Nassau, 1862—63, p. .522—523. 



* Fauné Vertébr. Suisse, I, 1869, p. 35—36. 



' Hasonló tapasztalatokat tett Gcrrii S. Miller Észak-Amerika denevérein (Nortli 

 American Fauna, No. 13. 1897, p. 9). 



* .'\ kolozsvári Orvos-Természettud. Krtesitö X. évf. 274. lapján Rhitiolopkus 

 unihasiatus Geoffr. var. Homorodaliiiatieiisis néven (1885), majd a magyar tudom. 

 .Akadémia Értekezéseinek XVI. k. 7. szám (1886) 13 — 16. lapján KhinolnpUus fcryuiii- 

 iqiiiiiinn L. var. hnmorodcnsis néven. 



^ .Mellesleg megjegyzem, liogj' első dolgozatának bevezető-részében ezeket mondja : 

 „.\ hircs dcncvérbarlangban ugyanis egy kis Kbinoliiphii^ Hhastatus-m\ kivül mást nem 

 tudtam kézrekcriteni". ez pedig a AV(. bippi'sidcros Beclist. nevű faj. 



