liarhastclla barhastella. 135 



Tivadar ;iz ulso, ki hazai clntbrdulását nemcsaiv iiatámzottaii ;iliitja ' 

 („Magyarország más helycin s Budapesten is előfordul, kivált az erdők 

 szélein, kertekben és a lakások közelében. Sokkal ritkább, mint az előbbi 

 faj (Plecotus auritus)", hanem egy évvel később azt is megmondja, hogy 

 két példányban „mindkettőt a budai erdők szélén" találta. ' E szerint 

 Margó az egyetlen magyar chiropterologus, ki a pisze denevért hazánk- 

 ban gyűjtötte s minthogy a fajt 0I3' feltűnő és félreismerhetetlen tulaj- 

 donságok jellemzik, lehetetlennek kell tartanunk, hogy meghatározásban 

 tévedett volna. És mégis meg kell jegyeznem, hogy a budapesti tudo- 

 mány-egyetem állattani intézetének denevérgyűjteményében nem \-(iltiink 

 képesek az említett két magyarországi példányt megtalálni s mind<issze 

 egy, 187í)-ben szerzett westfáliai nőstény példányra akadtunk, mely e 

 leirás alapjául szolgált. 



Elctiuód. 



A pisze denevér a szerzők egybehangzó tanúsága szerint leginkább 

 erdős-hegyes vidékeken tartózkodik s alpesi vidékeken az emberlakta 

 szintáj legfelső határáig nyomul elő. Blasins a Szt.-Gotthardon, az Oetz 

 és a Fassa völgyében, a Tauern-hegységben, a Juli-Alpokban és a 

 Harzon észlelte ; Falio a Szt-Gotthardon még 1 öOU méter tengerszin feletti 

 magasságban is ráakadt. Alpesi tájakon, ha nem is épen ritka, minden 

 esetre sokkal kevésbbé gyakori, mint bármely más denevér, helyenkint 

 azonban, így Altum szerint Münster környékén és Koch szerint Westfália 

 némely vidékén a gyakoribb fajok közé tartozik. Hazánkban ritka jelen- 

 ségnek bizonyult, noha nincs kizárva, hogy hegyvidékeink kevésbbé átku- 

 tatott részeiben gyakoribb. 



Kolenali szerint erdei patakok közelében levő barlangokban, régi 

 aknákban, sziklahasadékokban, sőt deszkakerítések gerendázatában, faké- 

 reg alatt, tornyokban és pinczékben is tartózkodik. Blasius falakon és 

 boltozatokon is látta csüngni. Más fajoktól mindig különváltan él és még 

 saját fajbeííeinek társaságát sem kedveli. Allnm rendesen 3 — 5 s legfel- 

 jebb 12 példányt talált együtt, ellenben Koch többmire magánosan, leg- 

 feljebb másod-, vagy harmadmagá\'al találta. 



X'adászterületéül nagyobb épületek közelében levő fás kertek, facso- 

 portok, vagy erdőszélek szolgálnak. Altum tapasztalai szerint nem röp- 

 düs a szabad térségen, hanem a fakoronák közelében kering s a fák 

 között bujkál. 



' Budapest és környéke .... leírása I. 1879, p. 316. 



' Magyal- orv. és természetvizsg. XX. nagygyűl. műnk. KSHO, p. 2.54. 



