140 Tüzetes rész. 



nek. Az orrlyuk széle hatos (6-os) alakú, mellső és belső része erős, 

 gömbölyded peremmé duzzad, és csatornás kivájással közlekedik a mögötte 

 fekvő gödörrel. A szem fölött, valamint a fül külső széle és a száj- 

 zug közt is egy-egy kerekded, erőteljes bibircs ötlik fel (VI. tábla, 2. 

 és 3. ábra). 



Fülei (VI. tábla, 1 — 3. ábra) szélesek és igen hosszúak, csaknem 

 testhosszaságúak, körülbelül oly hosszúak, mint az alsó kar. A fülek 

 tövét alacsony, 2 — 2'5 '%■ magas bőrszalag (VI. tábla, 2. és 3. ábra a) 

 köti össze a fej tetején. Belső szélükön az összenövés felett egy-egy 

 kerekded, egymást rendesen érintő saroklcbeny ugrik elő (VI. tábla, 1. ábra) 

 s e fölött a fülszegély lapos ívben, vagy gyenge hullámvonalban terjed 

 a nagyon szélesen kerekített fülcsúcsig. A saroklebeny szabad szélének 

 duzzadt pereme van (VI. tábla, 2. ábra s), mely vaskos hőrredőbcu foly- 

 tatódik a fülborda (VI. tábla, 2. ábra b) töve felé. E redő alatt, a fül 

 belső széléről még egy másik kisebb és rövidebb lebeny, (VI. tábla, 

 2. ábra r) ered, mely a saroklebeny tövével párvonalas és szintén a fül- 

 borda töve felé tart. Ha a saroklebenyt lefektetjük, akkor az alatta fekvő 

 kisebbik lebenyt részben elfödi s egyúttal kitűnik, hogy a saroklebeny 

 való formája kereksarkú négyszöghöz hasonló ' (VI. tábla, 3. ábra s). 

 A fül külső széle minden horpadás nélkül való, vagy csak a fül csúcsa 

 alatt alig észrevehetően behorpadt lapos ivben húzódik a fülfedő alá s a 

 szájzug szemölcse előtt ér véget (VI. tábla, 2. és 3. ábra). A fülkagyló 

 külső széle gömbölyű peremmel hajlik hátrafelé ; belső homorulata a 

 nagyon szembeszökő bordáig terjed, itt megtörik és laposan éri a belső 

 szegélyt; belső szinét 20 — 24 harántredő szeli át. 



A fülfedő széles késalakn, tövén kis fogat hord, fölfelé szélesedik, 

 felső harmadában összeszorul és tompán kerekített csúcsban végződik. 

 Belső széle laposan domború, a külső S-alakú ; egész hossza mintegy 

 a fal felehosszát üti meg. A nyugvó állat füleit egészen hátra fekteti s 

 ilyenkor csak késalakú, nagy fülfedői merednek fölfelé. 



Szárnyai szélesek. Az ötödik ujj tőize kissé rövidebb, mint a 

 harmadiké, vagy negyediké. Az ötödik ujj hossza úgy aránylik a harma- 

 dikéhoz, mint 10:13 s az egész szárny hosszához, mint 10:24. .Az 

 öregvitorla a lábujjak tövéig terjed. 



A fark a fej és törzs együttes hosszával egyenlő, vagy valamivel 

 nagyobb. A farkvitorlából csak a fark utolsó ize áll ki szabadon. A sar- 

 kantyú a láb és a fark közti távolság felénél rövidebb és nincs karélya. 



' A saroklebeny pereme borszeszben különféle alakban keményedik meg- s egyes 

 észlelők (igy Koch) ezen a nagyon is ingatag alapon válfajokat különböztettek meg. 



