Plecotus auritus. 141 



A láb Ivarcsú, talpa nagyon rövid s három kerekded gumóval kitünte- 

 tett, melyek közül egy a sarok alatt s egy-egy a szélső lábujjak tövén 

 fekszik. 



Az egész arcz szőrös s külíinösen a szem fölött lc\-ő s a szájzug 

 és a külső fülszegély vége közt álló szemölcsről erednek nagyon hosszú 

 szőrök ; a felső ajakról hosszú, fehéres bajuszserték csüngnek alá. A törzs 

 szőrözete csak a test közvetetten közelében terjed a vitorlákra. A vitor- 

 lák s fülek világos szürkés-barnák, vékonybőrűek. Bundája a test alsó és 

 felső oldalán sötét tövű ; a test felső oldalán fénj'es barnás-szürke, a 

 hasoldalon hamvas-szürke, vagy szennyes-fehér. A szőrcsúcsok mindig 

 világosabbak, de színezetük az állatok kora és termőhelye szerint nagyon 

 változó. A nőstények és a fiatal példányok mindig sötétebbek, mint az 

 öreg himek. Némely példányok hátoldalukon vörhenyes árnyalatúak ; 

 Dobson szerint az észak-afrikai, valamint a földközi és Káspi-tenger 

 homokos környékéről való példányok sokkal halaványabb színezetűek, 

 mint a nyirkosabb vidékekre valók. 



.■\ koponya (VI. tábla, 4. és 5. ábra) jellemző tulajdonságait már a 

 nem leírásában tárgyaltuk; hossza 15'5 "%, legnagyobb szélessége 8'5 "'/"•, 

 a szemgödrök közt 3'5 "/m, a felső szemfogak töve 2'5 ™Á»-nyire van egy- 

 mástól. 



A fogazat (\'l. tábla, G. és 7. ábra) ^íi fogból áll. Az alsó metsző- 

 fogak többnyire az állkapocs irányában állnak, oldalszéleikkel tehát csak 

 érintkeznek, oldalszéleik azonban gyakran többé-kevésbbé födik egymást. 

 A két-két felső metszőfog egymással párvonalos helyzetű ; a belső (első) 

 nag^' és kéthegyű, külső csúcsa vékonj'abh és alacsonj'abb ; a külső 

 (második) metszőfog jóval kisebb s alacsoiiyabb, mint az első metszőfog 

 külső csúcsa. A felső fogsor első zápfoga nyúlánk és hosszú hegyű ; 

 a fogsor vonalában áll, tehát elválasztja a szemfogat a második zápfogtól; 

 csúcsával jóval meghaladja a szomszédos fogak koronaperemét. A második 

 felső zápfog a szemfognál \-alamivel alacsonyabb, de szélesebb s jóval 

 magasabb, mint a többhegyű zápfogak. Az alsó fogsor három előzápfoga 

 közt a második a legkisebb, a harmadik a legmagasabb, de a hátsó 

 zápfogaknál alacsonyabb. 



Az innyredők (VI. tábla, 8. ábra) száma az innykoronán kívül hét. 

 Az első a legerősebb, vastagon körülfogja s egyenes vonalban köti össze 

 a szemfogak tövét ; hátsó szélének közepén tompa csapot ereszt. A máso- 

 dik kettős magasivű, folytonos. A következők erősen hátra felé görbültek 

 s a közepülíön megszakítottak. Az utolsó rövid V-alakú. 



