Myotis Capaccinii. 155 



külső szegély horpadásával szemközt, többnyire négy erőteljes harántredő 

 \'an, de alulról gyakran még több elmosódott redi") esatlakozik bozzájuk. 



A fülfedi'i (\'1I. tábla, 1. ábra) hosszú és keskeny, begye (dd eiiyliéii 

 kí-skiiiviíln : a t'ül közepénél s'alaniivel magasabbra emelkedik, úgy hogy 

 hegyével a külső fülszegély kiindszésénck sarkát nemcsak mindi if déri, 

 hanem gyakran meg is haladja. Belső szélének alsó fele egyenes, felső 

 fele domború s ezzel szemközt, külső szélének felső harmadában homorú, 

 minek következtében a fülfcdö felső része sarlóalakúan kifelé görbül. 

 Külső széle finoman karélyozott, tövén kicsiny, k-erel<ded lebenyt visel s 

 e fölött meglehetős erősen kidomborodó. 



Szárnya ugyan széles, de karcsúbb, mint a legtöbb i1/yo//i--féléé. 

 Az ötödik ujj tőize valamivel rövidebb, mint az egymás közt csaknem 

 egyforma negyediké, vagy íitödiké. Az ötödik ujj hossza úgy viszonylik 

 a harmadikéhoz, mint 10:13 (pontosan, mint 10 : 12'50 — 12-88) s az 

 egész szárny hosszához, mint 10 : 26. A törzshöz szorított alsó kar a száj- 

 rés közepén túlmegy. Az öregvitorla a bolta fölött csatlakozik a lábszár- 

 hoz, úgy hogy a lábszárnak alsó vége kisebb-nagyobb terjci-lelemhen 

 mindig szabadon marad (VII. tábla, 2. ábra). 



A farkvitorla hátul hegyes szöget zár be s a farknak utolsó porczos 

 íze, valamint az előtte levő is csaknem egészen szabadon áll ki belőle 

 (VII. tábla, 2. ábra). A sarkantyú hosszú, a boka és a fark közötti távol- 

 ságnak legalább három negyedével egyenlő. 



Lába nagy, igen hosszú, a saroktól a karmok hegyéig 10 — 11 '5, 

 sőt 12 '%. is lehet (VII. tábla, 2. ábra). 



Farka a törzsnél mindig jóval hosszabb; hossza nagyon állandó 

 felnőtt hazai állatokon 39 ^.^ 



.A test szőrözete hosszú és lágy ; az öregvitorla felső lapja addig a 

 vonalig, melyet (kifelé s hátrafelé nyújtott lábtartás mellett) a könyöktől 

 a lábujjak felé húzhatunk, a farkvitorla felső oldala pedig a bokákat 

 összekötő vonalig szintén szőrös ; az öregvitorla alsó oldala a könyöktől 

 a bokáig, a farkvitorla alsó lapja pedig a bokákat összekötő vonalig 

 szőrös ; a lábszár alsó oldalát egészen a bokáig sűrű szőrözet borítja ; a 

 farlcvitorla hátsó széle a felülről jövő szőrök kiálló hegyei révén pillázott- 

 nak tetszik s a sarkantyú hátsó széle is szőrös. 



böztetcsélicn. .\ fül külső szegclyct iigj-an úgy fílasius, mint Kolcuati és Fiizitigcr mély 

 öblűnek mondják, de egyikük sem vette észre, hogy a A/. Capaccinii bemetszésé 1. nem 

 olyan mely, 2. sokkal tompábbszögű és 3. sokkal alacsonyabban fekszik, mint a .\/. cniai- 

 ginaíus-on. 



' A Myotis ciiiargiiialus farka mindig hosszabb, ép úgy lábszára is, ellenben 

 lába kisebb. 



